ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про закриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - Відділ опіки і піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи ОСОБА_4 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що вона є рідною онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2016 році померла дружина ОСОБА_4 рідна бабуся заявниці. З цього часу ОСОБА_4 проживає самотньо у належній йому квартирі за адресою по АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі заявниця постійно спілкувалась з ОСОБА_4 , періодично готувала та привозила йому їжу, підтримувала з ним родинні стосунки. Разом із тим, смерть дружини негативно вплинула на фізичний та ментальний стан здоров`я ОСОБА_4 . Він почав зловживати алкогольними напоями, став дуже замкнутим. Невдовзі у нього почали проявлятись прояви старечої деменції. Так, він почав забувати багато інформації, іноді були випадки, коли він не впізнавав знайомих та навіть не впізнавав заявницю, періодично губить гроші та документи, забуває зачиняти квартиру та виключати газ на кухні. Таким чином, наразі ОСОБА_4 не може обходитись без сторонньої допомоги. У КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» було проведено комп`ютерну томографію, з висновку якої вбачаються ознаки атрофічних змін головного мозку. Також у Медичному центрі «Медікум» ОСОБА_4 було проведено МРТ головного мозку та у висновку дослідження зазначено, що: МР-ознаки виражених атрофічних змін півкуль мозку. Церебральна мікроангіопатія за візуальною шкалою Fazekas-1. Невелике позамозкове утворення лобової області справа, ймовірно манінгіома. Заявнику очевидно, що через стан свого ментального здоров`я її дідусь ОСОБА_4 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно себе обслуговувати та потребує опіки. Так, заявниця ОСОБА_3 зазначає суду, що вона має повну цивільну дієздатність, знаходиться у близьких родинних стосунках зі своїм дідусем ОСОБА_4 , а також має здатність подбати про нього, забезпечувати догляд та лікування. Тому ОСОБА_3 просила визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановити над ним опіку та опікуном призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року заяву задоволено. Визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - недієздатним. Встановлено над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку. Призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою по АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, визначено строк дії рішення про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 , якого не було залучено до участі у справі, та, в особі свого представника ОСОБА_2 , звернувся з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви про визнання фізичної особи ОСОБА_4 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Апелянт посилається на те, що між ним та ОСОБА_4 14 березня 2023 року був укладений договір довічного утримання. Рішенням у даній справі було встановлено преюдиційні факти того, що ОСОБА_4 є недієздатним та приблизно з початку 2022 року виявляє хронічний стійкий психічний розлад, що, у свою чергу, впливає на результати розгляду цивільної справи про визнання вказаного договору недійсним.

Детально дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 листопада 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, громадянка ОСОБА_5 народилась у м.Дніпропетровську ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.3).

Батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 , виданого 27 червня 1967 року будинком щастя Ленінського району м.Дніпропетровська, народився у м.Дніпропетровську 27 травня 1967 року; його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29 грудня 2017 року Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

ОСОБА_5 28 січня 2017 року уклала шлюб із ОСОБА_9 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 28 січня 2017 року Центральним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 січня 2017 року (а.с.6).

24 вересня 2019 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розірвано, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 24.09.2019 року Шевченківським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

Між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 01 серпня 2020 року було укладено шлюб, у зв`язку з цим ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_13 ». Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 01 серпня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.8).

З урахуванням викладеного вище, місцевим судом зроблено висновок, що заявник ОСОБА_3 є рідною онукою ОСОБА_4 .

Матеріали справи містять висновок лікаря Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР ОСОБА_14 (а.с.9); розшифровку дослідження МРТ головного мозку ОСОБА_4 , 1940 року народження, проведеного лікарем рентгенологом Медичного центру «Медікум» Куриловим Д.І. (а.с.10). У справі також наявний висновок судово-психіатричної експертизи, складений за результатами проведення комісійної судово-психіатричної експертизи експертами Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №181 від 09.05.2024, згідно якого ОСОБА_4 , приблизно з початку 2022 року, виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезису; за своїм психічним станом в теперішній час іспитований не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 58-60).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (частина третя статті 18 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржене особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є апелянт, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Отже, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року (справа №591/1506/14-ц).

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 14 березня 2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_15 ) було укладено договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за №601, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передає у власність, а набувач отримує у власність квартиру АДРЕСА_2 та взамін чого ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах цього договору (а.с. 115-117).

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним вказаного вище договору довічного утримання від 14.03.2023 №601 (а.с. 122-124).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі № 204/6926/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, про визнання недійсним договору довічного утримання (а.с. 125).

Також установлено, що після ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Відділом ДРАЦС по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) 26.11.2024 (а.с. 185).

Частиною третьою статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 3 ст. 297 ЦПК України).

Частиною першою статті 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Отже, положення статті 299 ЦПК України встановлює обов`язок розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною за участі заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування.

Апелянт ОСОБА_1 , яким укладено договір довічного утримання з ОСОБА_4 , не входить до кола осіб, за участі яких підлягає розгляду дана справа окремого провадження про визнання ОСОБА_4 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Посилання в апеляційній скарзі, що обставини, встановлені у даній справі, є преюдиційними в іншій цивільній справі №204/6926/24 за позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання - є безпідставними.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

ОСОБА_1 не є учасником у даній справі окремого провадження. А положення частини четвертої статті 82 ЦПК України про звільнення від доказування можуть бути застосовані при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Більше того, оскільки ОСОБА_1 не є учасником у даній справі, обставини, встановлені оскаржуваним рішенням суду, можуть бути ним спростовані у загальному порядку.

Як установлено судом, у провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №204/6926/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, про визнання недійсним договору довічного утримання від 14.03.2023 №601 (а.с. 122-124, 125). У вказаній справі ОСОБА_1 є відповідачем та має усі процесуальні права учасника справи для захисту своїх прав та інтересів, зокрема, доказування щодо неспростування презумпції правомірності правочину.

Виходячи з викладеного, встановивши, що апелянт, згідно вимог норм процесуального права, не є учасником даної справи окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна; приймаючи до уваги, що строк дії рішення від 10 червня 2024 року про визнання ОСОБА_4 недієздатним визначено 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили, тобто у період після укладення договору довічного утримання №601 від 14 березня 2023 року, - колегія дійшла висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права апелянта.

В описовій, мотивувальній та резолютивній частинах оскаржуваного рішення відсутні висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1 , тому підстави вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки даної особи, відсутні.

У постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №911/2635/17; від 17 травня 2018 року у справі №904/5618/17; від 01 серпня 2019 року по справі №412/1277/2012, від 25 листопада 2020 року у справі №663/227/13-ц викладено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

З огляду на викладене, не доведено, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про права та інтереси особи, яка звертається із даною скаргою, тоді як наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту та за відсутності яких захист не здійснюється.

За таких обставин, оскільки рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , він не відноситься до кола осіб, які відповідно до статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження у даній справі. Тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 362 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - Відділ опіки і піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи ОСОБА_4 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова