Справа №345/6896/24
Провадження № 2/345/260/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу без виклику сторін та без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалося, рішенням суду від 11.02.2020 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 11.10.2019 року було стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час аліменти в розмірі 1500,00 грн. є мізерною сумою.

Позивачка зазначає, що на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, зросли ціни на продукти харчування та одяг, витрати на дитину значно зросли. Відповідач фізично здоровий, інших осіб на утриманні немає, місце праці невідоме, може належно матеріально забезпечувати дитину, але не бажає. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23.12.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Однак подав до суду заяву, в якій просить врахувати, що на даний час не працює, оскільки оформлює інвалідність. Також позивачка не дає йому можливості бачитися з дочкою ОСОБА_3 . Крім того, відповідач надіслав на адресу суду ряд фотокопій документів, а саме свідоцтва про шлюб із ОСОБА_4 , свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 11.02.2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6-8). Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.10.2019 року було постановлено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру.

При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року), право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Суд звертає увагу, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України).

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо місця роботи відповідача та розміру його доходів. Водночас відповідач може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Будь-які докази на підтвердження непрацездатності відповідача у матеріалах справи відсутні.

При цьому суд враховує, що окрім дочки ОСОБА_3 , відповідач має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, оскільки дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд з урахуванням встановлених обставин по справі, вартості товарів та послуг на день вирішення спору, висновків про матеріальне становище відповідача, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

В той же час суд звертає увагу, що відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках,передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути також 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с. 13,14,15).

На підставі викладеного, ст.cт. 180-182,184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 19,141, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості щодо місця роботи відсутні, аліменти на користь дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №345/4218/19, виданий на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 11.10.2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2025року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ