Справа № 297/119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., за участю секретаря судових засідань Ісак О. І., представників Захарченко О. Ю. та Лещинець Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , требя особа: ТзОВ «ГУНУКРВОРК» та ТзОВ «ГУН УКР ВОРК Б» про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації вартості часток у статутному капіталі

встановив:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , требя особа: ТзОВ «ГУНУКРВОРК» та ТзОВ «ГУН УКР ВОРК Б» про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації вартості часток у статутному капіталі.

Позивачкою ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування доказів, від ТзОВ «ГУНУКРВОРК».

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарченко О. Ю. підтримав клопотання своєї довірительки.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лещинець Л. В. просив у задоволенні клопотання відвити з підстав викладених у відзиві на заперечення.

Суд, перевіривши клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що представник позивача не довів об`єктивні причини, невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , требя особа: ТзОВ «ГУНУКРВОРК» та ТзОВ «ГУН УКР ВОРК Б» про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації вартості часток у статутному капіталі - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій ГЕЦКО