Справа № 545/182/25
Провадження № 2-н/545/75/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2025 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, судовий наказ може бути видано лише за вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини у вищезазначених розмірах, а оскільки заявник зазначає про наявність на утриманні боржника іншої дитини на яку він сплачує аліменти, тому заявнику слід уточнити в якому саме розміру необхідно стягувати з боржника аліменти на неповнолітню дитину.

На відміну від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), закон не визначає максимального розміру аліментів, проте містить обмеження щодо максимального розміру вимог про стягнення аліментів, за якими може бути видано судовий наказ.

Крім того, ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Положеннями абзацу першого ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Положеннями абзацу другого ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаних вимог законодавства, заявником не підтверджено своїм підписом із зазначенням дати засвідчення відповідність копій письмових доказів, які додані до заяви, оригіналам, які знаходяться у неї, а також не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Також заявником при звершенні до суду з заявою не конкретизовано вимоги, а саме не зазначено на користь кого необхідно здійснювати стягнення аліментів.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, відповідно до якої в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи, що заявником при подачі заяви до суду не виконані вимоги передбачені п. 4 ч. 1 ст. 163 ЦПК України, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 258, 260 ЦПК України,суддя,-

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою до суду, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: А. Г. Потетій