Провадження № 2/127/4480/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

представника позивача Діденко Ірини Володимирівни,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 із позовом до суду звернувся ВНТУ, який просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами №0322197 від 01.10.2022 № К-3237 -2023 від 04.09.2023 у розмірі 9212,85 грн. Мотивував заявлені вимоги тим, що відповідач уклав договори про отримання освітніх послуг, навчався у період з 03.09.2022 по 19.10.2023 за освітньою - професійною програмою підготовки магістрів, та після переведення на ІІ курс навчання. В наступному році він повторно уклав договір з ВНТУ про отримання освітніх послуг та на першому курс навчався з 11.09.2023 до 23.10.2023. Відповідач за договором брав на себе обов`язок оплатити освітні послуги та недотримав його. За вказані періоди отримання освітніх послуг утворилися заборгованості у сумі 4425,81 грн та 4787,04 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив, в якому проти позову заперечив, вказав на те, що він сплатив за освітні послуги 23700 грн. У квітні 2023 вартість навчання збільшилася до 28 000 грн за рік. На нову плату за навчання відповідач не погодився та не бажав укладати додаткову угоду. Оскільки він не здійснив проплати до 31 серпня, - до навчання не приступав. З 01.09.2023 по 23.10.2023 жодних освітніх послуг він не отримував. Лише 23.10.2023 від старости надійшло повідомлення про необхідність сплатити 5600 грн. На наступний день відповідач надав заяву про розірвання договору. За договором № К-3237 -2023 від 04.09.2023, - у вересні 2023 він знов виявив бажання отримати освітню послугу за спеціальністю «Енергетика, електротехніка та електромеханіка» про що уклав договір. Не погодившись з однією з умов вступу - став обов`язок стати на військовий облік, він не приступив до навчання. Оскільки на облік він не став тому вважає, що договір не уклав, до навчання не приступав, жодних освітніх послуг не отримував. Відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив у якому проти обставин викладених у відзиві заперечив. Вказав на те, що укладеним договором передбачено про можливі зміни вартості навчання. Університет не мав змоги перевірити своєчасну оплату за навчання. До відрахування відповідач мав доступ до освітніх послуг та користувався ними. Підпис відповідача як здобувача послуг є підставою укладення договору згідно правової позиції , викладеної ВС в постанові від 11.09.2024 року по справі № 930/191/23.

ОСОБА_1 надав заперечення у яких підтримав позицію та обставини викладені у відзиві. Відповідач зазначив, що як замовник він договір про надання освітніх послуг № К-3237 -2023 від 04.09.2023 не підписував . Його підпис як здобувача послуг не зобов`язує його на виконання договору в тому числі відносно оплати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити із наведених у позові підстав, вказала, що заборгованість за договором №0322197 обчислювалася позивачем без урахування збільшення. Відповідач відвідував мав доступ і відвідав освітню програму JetIQ останній раз 23.10.2023 до видання наказу про відрахування, отримав направлення на практику.

Відповідач проти позову заперечив та підтримав обставини та позицію викладену у відзиві. У задоволенні позовних вимог промив відмовити.

Дослідивши докази, визнавши їх належними і допустимими суд установив, що 01.10.2022 року ВНТУ в особі ректора Біліченка В.В. (виконавець) та ОСОБА_1 (здобувач) уклали договір №0322197 про надання платної освітньої послуги здобувача вищої освіти на освітньою програмою «Магістр». Згідно договору виконавець зобов`язався надати освітні послуги, в свою чергу здобувач зобов`язався сплачувати кошти за вказані послуги. Договором передбачена можливість зміри розміру оплати освітньої послуги і право на розірвання договору через відсутність оплати. про те в розділі VII договору підставою розірвання договору ( окрім інших підстав) зазначено незгода сторін внести зміни до договору та відрахування здобувача згідно умов договору.

ОСОБА_1 зараховано з 03.10.2022 до складу студентів І курсу денної контрактної форми навчання за спеціальністю «Енергетика, електротехніка та електромеханіка».

Загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09.2022, згідно договору № К-3237 -2023 від 04.09.2023, становить 35550 гривень.

Наказом № 95 ректор ВНТУ підвищено вартість послуг за надання освітніх послуг у тому числі за освітній ступінь «Бакалавр» ІІ курс вартість складає 28 000 грн.

Згідно витягу з наказу № 417-с від 19.10.2023 року відраховано ОСОБА_1 - студента 2-го курсу за власним бажанням (підстава заява ОСОБА_1 )

Згідно витягу з програми 1 ЕСМ-22 м 23.10.2023 року було розміщено зразок додаткової угоди та студентам в тому числі ОСОБА_1 запропоновано оплатити 5600 грн.

24.10.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про відрахування зі складу студентів в зв`язку з незгодою зі зміною істотних умов договору - збільшенням вартості навчання та просив вважати договір припиненим з 01.09.2023 року.

У вересні 2023 ВНТУ в особі ректора Біліченка В.В. (виконавець) та ОСОБА_1 (здобувач) уклали договір К-3237 -2023 про надання платної освітньої послуги здобувача вищої освіти за навчання на освітньо-професійній програмі. Згідно договору виконавець зобов`язався надати освітні послуги, в свою чергу здобувач зобов`язався сплачувати кошти за вказані послуги.

Загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09.2023 р. становить 42000 гривень за весь термін навчання та може бути змінена з урахуванням розділу ІІ, що оформляється додатковою угодою.

Наказом №310-с від 06.09.2023 ОСОБА_1 зараховано до складу студентів 1-го курсу денної контрактної форми навчання за спеціальністю «Енергетика, електротехніка та електромеханіка».

Згідно витягу з наказу № 420-с від 23.10.2023 року відраховано ОСОБА_1 студента 1 курсу денної контрактної форми навчання за власним бажанням (підстава заява ОСОБА_1 )

Наказом ВНТУ від 23.10.2023 вирішено відрахувати ОСОБА_1 - студента 1-го курсу за власним бажанням.

ОСОБА_1 звернувся до ВНТУ із заявою про відрахування зі складу студентів, оскільки він не погоджується з вартістю навчання. Просив вважати договір припиненим з 01.09.2023.

Відповідач мав доступ до освітньої програми JetIQ до 23.10.2023.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 628 ЦК України , зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 509 цього ж кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зі змісту статті 526 України убачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до приписів статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 203 ЦК України, загальними умовами дійсності правочину є : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Дослідивши докази, вислухавши пояснення сторін суд встановив факт укладення правочинів - договорів про надання освітніх послуг №0322197 від 01.10.2022 № К-3237 -2023 від 04.09.2023. При цьому суд приймає до уваги те, що замовником і здобувачем освітніх послуг за договором № К-3237 -2023 від 04.09.2023 є одна особа відповідач ОСОБА_1 . Суд встановив, що сторони досягли домовленості щодо істотних умов договору в тому числі підстав їх розірвання.

Згідно копій договорів, умови зазначені ОСОБА_1 в запереченні в поясненнях суду як підстави припинення договору не передбачені.

Лише 24.10.2023 року та 23.10.2023 року ОСОБА_1 подав заяви про відрахування зі складу студентів. Тому посилання відповідача про припинення дій договорів з 01.09.2023 року не заслуговують на увагу.

Отже, договори і зобов`язання сторін діяли до моменту винесення наказу про відрахування ОСОБА_1 згідно поданих заяв, що суд розцінює як умови припинення договору за згодою сторін. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати оплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 128, 131, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 629 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницького національного технічного університету 9212 (дев`ять тисяч двісті дванадцять) гривень 85 копійок заборгованості за надані освітні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1 національного технічного університету технічного університету судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Вінницький національний технічний університет, адреса: вул. Хмельницьке шосе, буд. 95, м. Вінниця, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 21.01.2025

Суддя: