СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/313/25
ун. № 759/3060/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря судового засідання Натальчук А.І., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нурищенко С.В., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кар`єва А.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нурищенко С.В. про призначення судово-медичної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: держаний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербина Яніна Олександрівни; Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вказана справа.

20 листопада 2024 року на адресу суду стороною представником позивача було подано до суду клопотання про призначення судово-медичної експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання, представником позивача зазначено, що предметом доказування у даній справі є здатність (відсутність здатності) ОСОБА_3 у момент вчинення заповіту, посвідченого 19.12.2019 року державним нотаріусом дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О., зареєстрованим в реєстрі за №8-1229, самостійно ознайомитися з текстом цього документу. Враховуючи наведене, просить суд призначити у справі посмертну судово-медичну експертизу.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання та просив задовольнити з викладених підстав.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо призначення судово-медичної експертизи та просив залишити його без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та клопотання про призначення судово-медичної експертизи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019р. по справі №522/1029/18, суд зазначив що «Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.».

Отже, враховуючи предмет спору, зважаючи на вищенаведену позицію Верховного Суду, учасники справи не позбавлені можливості звернутись до експертної установи із заявою про призначення експертизи в позасудовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Згідно з ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

У п. 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з викладеного та відповідних роз`яснень наданих у абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 р., оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

З роз`яснень викладених у п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року також вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Як вбачається з наведених норм права, проведення експертизи спеціалізованими установами у цивільному судочинстві здійснюється на платній основі за рахунок замовника, така оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання, тобто в даному випадку сторони позивача.

Разом з тим, Розділом VІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень визначено порядок проведення психологічної експертизи.

Пунктом 6.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Згідно п. 6.9 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що для проведення дослідження орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), надає експерту можливість психологічного обстеження підекспертної особи та матеріали справи.

Для проведення психологічної експертизи (з огляду на вік підекспертної особи та виходячи з питань, поставлених перед експертом) експерту необхідно надати: медичну документацію, особову справу, шкільні характеристики і характеристики з місця роботи, свідчення співучнів, педагогів, колег, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими підекспертна особа близько спілкувалася. У свідченнях рідних та близьких повинні бути відображені особливості її розвитку та поведінки, умов життя, оточення, притаманні їй схильності, захоплення, інтереси. За наявності також надаються щоденники, листи, зразки творчості підекспертної особи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та поданої до суду заяви про призначення експертизи, представником позивача не надано ряд вищевказаних обов`язкових вихідних даних та медичних матеріалів необхідних для можливості призначення та проведення психологічної експертизи.

Отже, з огляду на предмет спору у даній справі, зважаючи на відсутність в матеріалах справи вихідних даних та медичних матеріалів необхідних для можливості призначення та проведення психологічної експертизи, передбачених п. 6.9. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, зважаючи на вищенаведену позицію Верховного Суду, згідно якої учасники справи не позбавлені можливості звернутись до експертної установи із заявою про призначення експертизи в позасудовому порядку, суд дійшов переконливого висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про призначеної судово-психологічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 206, 259, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нурищенко С.В. про призначення судово-медичної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: держаний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербина Яніна Олександрівни; Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору, про визнання права власності на спадкове майно - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Повний текст ухвали суду складено 15 січня 2025 року.

Суддя Н.О. Горбенко