ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 січня 2025 року

м. Харків

справа № 643/22084/21

провадження № 22-ц/818/1325/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державних виконавців щодо примусового виконання судового наказу № 643/22084/21 від 14.12.2021, стягувач: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державний виконавець Іванова Крістіна Сергіївна, Державний виконавець Бойко Олександра Олексіївна, Державний виконавець Кривоноженко Уляна Рупешівна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року, постановлену суддею Мельніковою І.Д.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність державних виконавців щодо примусового виконання судового наказу № 643/22084/21 від 14.12.2021, стягувач: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державний виконавець Іванова Крістіна Сергіївна, Державний виконавець Бойко Олександра Олексіївна, Державний виконавець Кривоноженко Уляна Рупешівна.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та на розгляд іншому судді цього суду.

Зазначає, що не відповідають дійсності висновки судді про те, що ОСОБА_1 не надав суду доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи скарги з додатками, оскільки скарги було направлено до зареєстрованих Електронних кабінетів підсистеми Електронний суд КП «Жилкомсервіс» та Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно квитанцій № 2217377 та 2217378.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на вищенаведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана без додержання вимог ч.2 ст.183 ЦПК України.

Проте, апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальний дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до вимог ч.2 ст.183 ЦПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), підписується заявником.

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Разом з тим, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на дії, рішення або бездіяльність державного чи приватного виконавця, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Розділом VII ЦПК України врегульовано судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Слід зазначити, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

А тому, до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 10.03.2021 у справі №766/17333/20, провадження 61-1124ск21; від 27.01.2021 у справі № 569/13154/20, провадження № 61-15520св20; від 17.02.2021 у справі № 569/13160/20, провадження № 61-15478св20.

Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Проте суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 параграфу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на виконання вимог ч.2 ст.183 ЦПК України через підсистему Електронний суд згідно квитанції № 2217377 було доставлено скаргу із додатками Салтівському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та згідно квитанції № 2217378 - КП «Жилкомвсервіс», отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення заявнику вказаної скарги.

Стосовно доводів щодо передачі справи на розгляд іншого судді суду першої інстанції, колегія суддів зазначає.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, статтею 379 ЦПК України не передбачена передача справи іншому складу суду.

Крім того, відповідно до частин першої та одинадцятої статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, не заслуговують на увагу вказані доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна