ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/441/24 Номер провадження 22-ц/814/723/25Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

при секретарі Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Хоменко Д.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до Чутівського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чутівського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (далі Чутівська РСТК ТСОУ) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем та працює на посаді інструктора з водіння. Відповідно до наказу Чутівського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України від 31 липня 2023 року за №8 з 01 жовтня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 було переведено на погодинну умову оплати праці із застосуванням підсумкового обліку робочого часу в порядку і на умовах визначених правилами внутрішнього трудового розпорядку, з даним наказом позивач був ознайомлений. 01 січня 2024 року відповідачем був винесений наказ №1-ОС «Про переведення на почасову оплату праці» відповідно до якого позивача у зв`язку з неповним навантаженням інструктора з водіння та скрутним становищем Чутівського РСТК ТСОУ було переведено на неповний робочий день в залежності від кількості учнів яких позивач навчає на період з 01 січня 2024 року по 22 січня 2024 року з оплатою за фактично відпрацьовані години та із зазначеним наказом позивача не було ознайомлено, а про його існування він дізнався 04 квітня 2024 року коли звернувся в усній формі до відповідача з вимогою про надання довідки про доходи за період з липня 2023 року по грудень 2023 року та з січня 2024 року по березень 2024 року. Сукупний розмір недоотриманої позивачем заробітної плати у період з жовтня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 року по березень 2024 року складає 23582,74 грн.

Просив стягнути з Чутівського РСТК ТСОУ на його користь заборгованість по заробітній платі 23582 грн. 74 коп.

Стягнути з Чутівського РСТК ТСОУ на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чутівського РСТК ТСОУ про стягнення невиплаченої заробітної плати відмовлено.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 таоскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при винесенні рішення не враховано, що відповідачеві не виданий сертифікат Торгово-промислової палати України, який би був підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати. Вважає, що оскільки відповідач не довів, що порушення строків виплати заробітної плати сталося внаслідок непереборної сили, то він, як роботодавець, не звільняється від відповідальності передбаченої статтею 117 КЗпП України.

При цьому в обґрунтування посилається на неправомірність дій відповідача щодо невиплати працівнику належних при звільненні сум.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

25 грудня 2024 року від Чутівського РСТК ТСОУ надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Чутівського РСТК ТСОУ від 31 липня 2023 року (а.с.12) за №8 з 01 жовтня 2023 рокупо 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 переведено на погодинні умови праці із застосуванням підсумкового обліку робочого часу в порядку і на умовах визначених правилами внутрішнього трудового розпорядку, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31 липня 2023 року.

01 серпня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну істотних умов праці та запровадження погодинної умови праці працівників Чутівського РСТК ТСОУ з 01 жовтня 2023 року у зв`язку з виробничою необхідністю зумовленою зменшенням кількості слухачів школи та тяжким фінансовим станом, з даним повідомленням ОСОБА_1 був ознайомлений 01 серпня 2023 року (а.с.13).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , написаної ним власноручно, від 01 грудня 2023 року він просив перевести його з 01 грудня 2023 року по 01 квітня 2024 року на режим роботи з неповним робочим часом з погодинною оплатою праці за фактично відпрацьовані години (а.с. 60)

Згідно наказу №1-ОС від 01 січня 2024 року «Про переведення на почасову оплату праці» (а.с. 14) у зв`язку з неповним навантаженням інструктора з водіння та скрутним становищем Чутівського РСТК ТСОУ ОСОБА_1 переведено на неповний робочий день в залежності від кількості учнів яких він навчає на період з 01 січня 2024 року по 22 січня 2024 року з оплатою за фактично відпрацьовані години. Підставою є Наказ №8 від 31 липня 2023 року «Про зміну істотних умов праці та запровадження погодинної умови праці працівників».

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 підписувати зазначений наказ, 01 січня 2024 року був складений відповідний акт підписаний директором ОСОБА_2 , головним бухгалтером Петренко В.М., діловодом ОСОБА_3 (а.с. 61)

Згідно з довідками про доходи № 1 від 15 січня 2024 року (а.с.15) та № 2 від 04 квітня 2024 року(а.с.16) за період з січня 2023 року по грудень 2023 року загальна сума доходу складає 28459,46 грн., за період з січня 2024 року по березень 2024 року загальна сума доходу складає 7799,68 грн.

Крім того встановлено, що на підставі наказу Чутівського РСТК ТСОУ № 1-К від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 з 23 січня 2024 року по 15 лютого 2024 року перебував у щорічній основній відпустці тривалістю 24 календарних дні. (а.с. 63)

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 3 та статтею 4 КЗпП України встановлено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною 1 статті 94 КЗпП України приписи якої кореспондуються з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 1 статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Частинами 3, 4 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був переведений напогодинні умови праці з 01 жовтня 2023 року, про що виданий наказ 31 липня 2023 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлений в день його винесення. Тобто останній був попереджений про істотну зміну умов праці більше ніж за два місяці до їх впровадження.

При цьому, суду не надано доказів, що позивач оскаржував накази Чутівського РСТК ТСОУ№8 від 31 липня 2023 року та № 1-ОС від 01 січня 2024 року, тоді як матеріали справи містять його заяву від 01 грудня 2023 року про переведення на режим роботи з неповним робочим часом з погодинною оплатою праці за фактично відпрацьовані години, що підтверджує його згоду на вказані умови праці.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що нарахування заробітної плати ОСОБА_1 здійснено без дотримання норм чинного трудового законодавства та не відповідає встановленим з позивачем трудовим правовідносинам.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог частин 1 та 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тоді як доводи апеляційної скарги стосуються правовідносин, що виникають з несвоєчасної виплати заробітної плати при звільненні, які не були предметом позову та розгляду у суді першої інстанції.

У свою чергу посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачу не видавався сертифікат Торгово-промислової палати України, тобто не встановлено факту форс-мажорних обставин, які б були підставою несвоєчасної виплати заробітної платим є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено самого факту невиплати йому заробітної плати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук