Провадження № 2/643/941/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.01.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений у Попаснянському відділі реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 81 від 04.09.2021;

- встановити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04 вересня 2021 року сторони перебувають у зареєстрованому Попаснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 81, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сімейне життя не склалося, фактично шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У матеріалах справи міститься заява позивача, у якій остання просить проводити розгляд справи без її участі, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача у справі здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

У судовому засіданні встановлено, що з 04 вересня 2021 року сторони перебувають у зареєстрованому Попаснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 81, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім`ї.

Згідно положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Суд доходить висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

За правилами ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, рішення у справі «Olssonv/Sweden (№ 2) від 27 листопада 1992 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно постанови Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20, де зазначено, що між сторонами на момент розгляду справи був відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, такий позов не пред`явлено ні позивачем, ні відповідачем, суд його не вирішував. Зазначення у резолютивній частині рішення щодо залишення дитини на проживання з кимось з батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з кимось з батьків, оскільки суд лише констатував, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Такий же висновок Верховного Суду міститься у постанові від 17 липня 2022 року у справі № 405/4659/21.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, а позивачем заявлено вимогу про визначення місця проживання малолітнього сина одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Відтак, місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід встановити за місцем проживання матері - позивача по справі, оскільки на даний час він перебуває на утриманні матері та проживає разом із нею, доказів протилежного суду не надано.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 263 265, 268, 274, 280 282, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 вересня 2021 року Попаснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 81, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО