П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025року м. Київ

Справа №369/5307/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/1884/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Янченко А.В. 10 червня 2024 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про захист прав людини, громадянина і споживача,

В С Т А Н О В И В

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому відповідачами було визначено: ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі» та НКРЕКП, предметом позову позивачем визначено - захист прав споживача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 10 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача- визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліки в повному обсязі, оскільки, не виконав вимоги ст. 188 ЦПК України (щодо правил об`єднання позовних вимог).

Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, ним подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Позивач вказує на те, що ним були усунені недоліки визначені в ухвалі суду шляхом подання виправленої позовної заяви, в якій були виключені позовні вимоги до відповідача НКРЕКП, що є його процесуальним правом, і внаслідок цього відсутні підстави для роз`єднання позовних вимог, оскільки вимоги до інших двох відповідачів виникли на підставі одного порушення його прав.

Таким чином, недоліки зазначені в ухвалі суду від 03 квітня 2024 року було виконано в повному обсязі. Однак судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно зазначено, що позивачем не усунуто недоліки.

На підставі викладеного, просить визнати незаконною та скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) вказує на те, що виходячи із вимог спеціального закону вона є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, а тому позовні вимоги пред`явлені до неї підлягають розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. На підставі викладеного вказана Національна комісія погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість об`єднання позовних вимог пред`явлених до неї та вимог пред`явлених до інших відповідачів. З огляду на наведене просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Інші учасники справи правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 28 березня 2024 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому відповідачами було визначено: ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі» та НКРЕКП, предметом позову позивачем визначено - захист прав споживача. /т.1 а.с.2-12/ Матеріали справи місять не повний текст позовної заяви, що унеможливлює визначення повного змісту заявлених позовних вимог. Відсутні також і додатки до позовної заяви.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху з підстав недодержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України. А саме судом вказано на те, що всі подані документи не відповідають вимогам засвідчення копій: не містять напису «згідно з оригіналом», підпису позивача та дати посвідчення. Таким чином позивачу необхідно належним чином засвідчити додатки додані до позовної заяви, як у примірнику який він надав для суду, так і у примірниках, які він надав для відповідачів та третьої особи.

Також судом вказано на те, що умовою об'єднання позовів позивача до різних відповідачів в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову позивача, спільність підстав позову, прав і обов`язків відповідача/ів та процесуальна доцільність.

Судом встановлено, що предметом спору є не однорідні права та обов`язки, право позивача на пред`явлення вимоги про захист прав людини громадянина і споживача до відповідачів виникло з різних підстав (договірні відносини (щодо стягнення заборгованості за електропостачання та без договірні відносини щодо завищеної напруги в квартирі позивача), таким чином і обов`язки відповідачів щодо кожної позовної вимоги є різними. При цьому, у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує підставність об`єднання заявлених ним позовних вимог /т.1 а.с.14-16/.

З заяви позивача від 06 червня 2024 року, зареєстрованої судом першої інстанції за вхідним номером 2787, вбачається, що ним на виконання ухвали суду подано позовну заяву після усунення недоліків. /т.1 а.с.18/ Проте, матеріали справи не місять тексту цієї позовної заяви, що унеможливлює визначення змісту цієї позовної заяви, заявлених позовних вимог, а також перевірку виконання позивачем визначених в ухвалі суду недоліків. Позивачем на стадії апеляційного перегляду справи була копія, як він зазначає, виправленої позовної заяви, проте вона не містить штампу суду першої інстанції, визначена в ній дата «28 березня 2024 року» не відповідає даті подання, а додатки до неї засвідчені датою «22 жовтня 2024 року», тобто датою після постановлення оскаржуваної ухвали. З урахуванням наведеного апеляційний суд не досліджує подану позивачем копію позовної заяви, оскільки відсутні дані, що саме ця позовна заява була подана до суд першої інстанції 06 червня 2024 року.

01 квітня 2024 року позивачем подана заява-клопотання, в якій він вказує на неправильне визначення ним ціни позову і просить: «замість ціни позову «396080000 (триста дев`яносто шість мільйонів вісімдесят тисяч» гривень» вважати правильною ціну позову «0 (тринадцять мільярдів триста шістнадцять мільйонів дев`ятсот сім тисяч чотириста) гривень - на дату 28 березня 2024 року або 338000000 (триста тридцять вісім мільйонів) доларів плюс 58080000 (п`ятдесят вісім мільйонів вісімдесят тисяч) гривень» /т.1 а.с.19-20/.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 10 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача- визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліки в повному обсязі, оскільки, не виконав вимоги ст. 188 ЦПК України (щодо правил об`єднання позовних вимог).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, згідно з п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порядку визначеному ч.ч. 2, 4,5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Положеннями ч.ч.1,4 ст. 188 ЦПК України визначено, що водній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Поряд з цим положеннями ч.6 ст. 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

В силу ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) ().

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.6 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви, документи формуються та підшиваються у спеціальну обкладинку у хронологічному порядку відповідно до часу надходження документа до суду або створення документа судом. Такі матеріали мають містити відповідну ухвалу разом із супровідним листом та копіями позовної заяви і документів, які підтверджують обставини, що послугували підставою відмови у прийнятті позовної заяви чи її поверненні. Суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та підстав повернення позовної заяви, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно залишити у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що в першій поданій позивачем позовній заяві ним було визначено відповідачами: ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі» та НКРЕКП, предметом позову позивачем визначено - захист прав споживача. Матеріали справи місять не повний текст позовної заяви та додатків до неї, що унеможливлює визначення повного змісту заявлених позовних вимог.

В ухвалі від 03 квітня 2024 рок про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції було вказано фактично на два недоліки позовної заяви: відсутність засвідчення додатків до позовної заяви та вказано не неоднорідність пред`явлених позивачем позовних вимог до різних відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2024 року на виконання ухвали суду від 03 квітня 2024 року позивачем була подана нова редакція позовної заяви. Проте матеріали справи не місять тексту цієї позовної заяви, що унеможливлює визначення змісту цієї позовної заяви, заявлених позовних вимог, а також перевірку виконання позивачем визначених в ухвалі суду недоліків.

В ухвалі від 10 червня 2024 року про повернення позовної заяви судом першої інстанції вказано на те, що позивач не виконав вимоги ст. 188 ЦПК України щодо правил об`єднання позовних вимог. А отже апеляційний суд здійснює перевірку законності повернення позовної заяви виключно щодо підстав визначених судом першої інстанції.

Так, положення п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначають, що якщо позов подано до кількох відповідачів, то зміст позовних вимог має бути визначений щодо кожного з них.

Навіть з наявної в матеріалах справи неповної копії позовної заяви вбачається, що позивачем були визначено окремо вимоги до кожного з відповідачів. Підставою позову визначені обставини подання до помешкання позивача електропостачання завищеної напруги, внаслідок якої позивачу завдано шкоду, а його звернення до відповідачів були залишені без належного реагування, що призвело до порушення його прав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, вказав на те, що предметом спору є не однорідні права та обов`язки, так як право позивача на пред`явлення вимоги виникло з різних підстав (договірні відносини (щодо стягнення заборгованості за електропостачання та без договірні відносини щодо завищеної напруги в квартирі позивача).

Позивач вказує, що після усунення недоліків, ним була подана позовна заява без вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), а вимоги до інших відповідачів вважав такими, що пов`язаних між собою підставою виникнення - завищення напруги електропостачання, внаслідок якої позивачу завдано шкоду і відсутністю реагування на відповідні звернення позивача до відповідачів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції в ухвалі про повернення позовної заяви не вказано на зміни у суб`єктному складі учасників справи, навпаки скрізь по тексту ухвали міститься зазначення про НКРЕКП, проте і не вказано на порушення правил юрисдикції при об`єднанні позовних вимог, так як НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. А тому апеляційний суд вважає, що вимоги пред`явлені до НКРЕКП не були визначені судом першої інстанції, як такі що не можуть бути об`єднані з вимогами до інших відповідачів, відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України. Судом першої інстанції не конкретизовано в чому саме не виконано вимогу щодо обґрунтованості об`єднання позовних вимог пред`явлених до кількох відповідачів, з урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається подання позивачем нової редакції позовної заяви.

Як вже вказано вище в матеріалах справи відсутня копія позовної заяви, що була подана позивачем 06 червня 2024 року, тобто суд першої інстанції не виконав вимог п.6 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах Українищодо формування справи, де у разі повернення позовної заяви матеріали справи повинні містити копію позовної заяви і документів, які підтверджують обставини, що послугували підставою повернення позовної заяви.

Разом з тим, навіть наявні в матеріалах справи копії документів дають підстави апеляційному суд зробити висновок, що позивачем були додержані вимоги п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України. А посилання суду першої інстанції на положенням ст.188 ЦПК України є безпідставними, оскільки вказана норма процесуального закону не дає суду підстав для повернення позовної заяви, а навпаки вказує на те, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованим та передчасним висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позивачу позовної заяви.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача слід визнати такими, що знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 10 червня 2024 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук