"15" січня 2025 р.
Справа № 634/1142/24
Провадження № 2/642/78/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді- Вікторова В.В.,

за участю секретаря- Гриценко О.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг. Сторони погодили умови кредитування, у зв`язку з чим 17.03.2020 року підписала паспорт кредиту та 15.09.2022 року підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 117426,59грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 94459,43 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 22967,16 грн.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 листопада 2024 року постановлено направити вказану цивільну справу за підсудністю до Ленінського районного суду м.Харкова.

Цивільна справа №634/1142/24 надійшла до Ленінського районного суду м. Харкова 28.11.2024 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 року визначено головуючим суддею Вікторова В.В.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку.

Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання.

Отже, зважаючи на те, що судом належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт кредиту, 15.09.2022 року власноручно підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу. Підписанням цієї Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», чинними на дату підписання Заяви, які викладені в мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua/trms в сукупності становлять Договір банківського рахунка (надалі-Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується їх виконувати.

Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підписала власноручно на планшеті, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 строк дії 11/23 тип Універсальна, рух коштів за якою підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Згідно погоджених умов відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію до 20000 грн (п.1.2. Договору) зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка встановлювалася на рівні 42,0% річних. Договором було визначено кількість, розмір платежів, їх періодичність, а також розмір мінімального обов`язкового платежу. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту було встановлено в розмірі 60,00%.

Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, позичальник зі своєї сторони кредитним лімітом користувалася, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується випискою за договором б/н за період 01.10.2022-15.10.2024, сформованою 16.10.2024.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту.

З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 15.09.2022, укладеного між сторонами, станом на 15.10.2024 має місце заборгованість за тілом кредиту у сумі 94459,431 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 22967,16 грн..

Таким чином, отримавши кредитні кошти, відповідач ними користувалася, вчиняючи відповідні платежі, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.10.2024 становить 117426,59 грн, з яких: 94459,43 грн - заборгованість за тілом кредиту та 22967,16 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ст.626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови (пункти), які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Нормою статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1ст. 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша ст. 634 ЦК України).

Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписана відповідачем ОСОБА_1 15.09.2022, свідчить про те, що між сторонами укладений договір приєднання (кредитний договір) із застосуванням цифрового власноручного підпису, в результаті чого був створений електронний документ.

Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується випискою про рух коштів.

Відповідачем факт укладення договору не оспорюється, факт користування кредитними коштами не заперечується, тому суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором, підлягають виконанню.

Позивач надав суду Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписані відповідачем, Паспорт кредиту, виписку з банківського рахунку відповідача, з системного дослідження та аналізу яких вбачається, що позивач виконав зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту, відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за Договором №б/н від 15.09.2022 станом на 15.10.2024 за тілом кредиту у розмірі 117426,59 грн. суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови встановлює сам суб`єкт господарювання. Банк завжди несе ризик зрозумілості положень договору для споживачів, котрі звертаються за його продуктом, адже другий контрагент-споживач послуг банку-лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Сама природа договору приєднання говорить про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Тобто не можна стверджувати про безправність особи, котра приєдналася до договору. У кожній конкретній ситуації такий споживач наділений правом змінити або розірвати такий договір, якщо він позбавляється прав, які звичайно мав, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

З матеріалів справи не вбачається того, що умови договору були якимось чином для нього обтяжливі і він звертався до позивача з вимогою про його зміну чи розірвання.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання нею Заяви про приєднання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів»(далі - Закон).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Суд встановив, що Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.09.2022 відповідач ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту відповідно до умов кредитування; підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею взятих на себе за договором зобов`язань.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час укладення договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, забезпечив права споживача, передбачені статтею 4 Закону, зокрема право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Крім того, відповідно до пункту другого частини третьої ст. 4 Закону споживач зобов`язаний в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. Відтак оскільки відповідач ОСОБА_1 не зверталася до позивача за роз`ясненнями умов та правил кредитування, і протилежне не спростовується матеріалами справи, суд робить висновок про їх зрозумілість відповідачеві, що посвідчено її підписом на вищезгаданій Заяві про приєднання.

Вимоги позивача про стягнення відсотків розрахованих ним за передбаченою в заяві про приєднання процентною ставкою є обґрунтованими, оскільки заява підписана позичальником і процентна ставка зазначена як інші істотні умови кредитування. Отже вимоги банку про стягнення відсотків у сумі 22967,16 грн. є законними та підставними.

Відповідачем не спростовано факту отримання нею коштів від позивача, не спростовано факту неналежного виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, а також факт наявності заявленої у позові заборгованості.

Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконала умови договору, чим порушила права та законні інтереси позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, шо позовні вимоги, спрямовані на відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.4,12,13,81,82,141,258,259,263-265,268,274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.09.2022 року у розмірі 117 426 (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять шість) грн. 59коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов