РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1297/23

13 січня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників судового розгляду: позивача ОСОБА_1 та представника позивачів-адвоката Остапенка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 в період з вересня 2020 року по грудень 2022 року проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась дитина - донька ОСОБА_5 , яка на даний час проживає разом з відповідачкою.

У грудня 2022 року ОСОБА_4 залишала ОСОБА_1 та стала проживати окремо, а дитина залишилася проживати з батьком та його родиною.

В подальшому відповідачка , за допомогою служби у справах дітей Костопільської міської ради, обманним шляхом , забрала доньку ОСОБА_5 і проживає разом з нею у орендованій квартирі.

З часу залишення відповідачкою сім`ї, мати, з якою проживає дитина, почала негативно ставитись до позивача та заборонила побачення батька з донькою, чим умисно перешкоджає його участі у вихованні дитини. Відповідачка умисно створює штучні перешкоди, через які батько дитини не може зустрічатися та спілкуватися з донькою. На прохання позивача мирним шляхом вирішити спірні питання відповідачка не реагує. Батьки відповідачки умисно підбурюються її до негативного ставлення як до позивача -батька дитини, так і до його батьків - діда та баби дитини.

Позивач ОСОБА_2 , як бабуся, прагнуть також брати участь у вихованні онуки, бажає проводити час та спілкуватися з нею, брати участь у її духовному та фізичному розвитку. Такі права гарантовані їм законом та ніхто не може перешкоди їх реалізації. Проте відповідач чинить також і їм перешкоди у спілкуванні з онукою, не бажає щоб вона бачилися з нию та всіляко перешкоджає їх спілкуванні.

Вважають, що урегулювати спір у позасудовому порядку немає можливості, та просили суд зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди позивачам у вихованні неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у її побаченнях та спілкуванні з нею.

З урахуванням викладеного, просили суд визначити спосіб їх участі, як батька, так і баби, у вихованні доньки та онуки, встановивши наступний графік спілкування (особистих побачень), який відповідає інтересам дитини такого віку, щотижня з 10 год. 00 хв. до 19 год. середи, щотижня з 11 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі ; у дні офіційних державних свят, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями у державі: - з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.; у дні релігійних свят: Різдво, Великдень, Трійця, Миколая - з 10 год. 00 хв. до 16.00 год. 00 хв.; у день народження дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; у дні народження батька, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , баби, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв; спільний відпочинок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_6 у літній період - до 45 днів з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька,баби, інших місць за бажанням дитини без присутності матері. У разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком, дідом та бабою дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

05 червня 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила задовольнити позов частково, а саме: в частині усунення перешкод відмовити повністю за безпідставністю, в частині побачень визначити один день в місяць побачень батька з дитиною в присутності матері з 10.00 год до 12.00 год за попередньою домовленістю між сторонами, в частині побачень з бабусею - відмовити.

Відзив мотивований тим, що відповідач жодної перешкоди у спілкуванні позивачів з донькою, онукою не вчиняла. У матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази створення відповідачем перешкод у спілкуванні позивачів з донькою чи онукою. Позивачами не наведено обставин, які б підтверджували їх позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник Больбіна С.С. в судове засідання 13.01.2024 в черговий раз не з`явилися, в поданій представником відповідача письмовій заяві клопотали про відкладання розгляду справи, доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання не долучили.

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання 15.01.2024, а також у поданому 05.06.2023 відзиві на позов , відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Больбіна С.С. заперечували проти задоволення позовних вимог позивачів покликаючись на те, що відповідачем не чиняться будь-які перешкоди позивачам у спілкуванні з донькою та онукою. Вважають позов безпідставним. Однак не заперечують проти визначення порядку спілкування батька з донькою шляхом надання їм можливості бачитися один день в місяць в присутності матері з 10.00 год до 12.00 год за попередньою домовленістю між сторонами. Проти зустрічей дитини з бабою ОСОБА_2 заперечували.

Представник Служби у справах дітей Костопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, Висновок органу опіки і піклування про способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їх спілкування №978/02-08 від 23.06.2023 підтримали.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частина 1 ст.223 ЦПК України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а ч.3 цієї ж статті визначає, що суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п.1).

Також слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

З урахуванням наведеного, а також положень ст. 223 ЦПК України, та враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 та її представник Больбіна С.С. без поважних причин не з`явилися в судове засідання, оскільки не підтвердили належними доказами причину неявки, суд рахує за вірне розглянути справу за відсутності відповідача та її представника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Спочатку сторони з дитиною проживали спільно за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі, яка належить матері позивача - ОСОБА_2 .

На даний час дитина ОСОБА_6 проживає з своє матір`ю ОСОБА_4 на орендованій квартирі, де створені належні умови для проживання дитини, окремо від позивача по справі.

Між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні спільної малолітньої дитини та спілкування з донькою та онукою.

Враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_6 , повних 3 роки, суд не вбачає можливості заслухати думку дитини, як того вимагає норма ст.171 СК України.

Питання щодо розв`язання спору щодо участі батька та баби у вихованні дитини, місце та час їх спілкування було розглянуте органом опіки і піклування Костопільської міської ради.

Висновком виконавчого комітету Костопільської міської ради, від 23 червня 2023 року №978/02-08, що є органом опіки і піклування, рекомендовано зустрічі батька та баби із дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводити за місцем їх проживання або у громадських місцях, місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, за умови дотримання режиму дня та харчування, з урахуванням здоров`я малолітньої дитини, її потреб та інтересів, із метою реалізації права дитини і батька та баби на особисте спілкування, відносини і прямі контакти.

За результатами розгляду питання про способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, органом опіки і піклування було враховано вік дитини та її прив`язаність як до матері так і до батька, а також складні відносини між батьками малолітньої дитини.

Орган опіки і піклування прийшов до висновку, що спілкування дівчинки з батьком та бабою відповідає найкращим інтересам дитини.

Судом встановлено, що між сторонами існують складні стосунки через спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, визначаючи характер спірних правовідносин, суд застосовує відповідні норми матеріального права.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Статтею 18 Конвенції про права дитини, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (частина перша статті 257 СК України).

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення (частина друга статті 257 СК України).

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі N 607/13092/16-ц (провадження N 61-1713св17) зазначено, що:

"будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

Суд рахує, що між сторонами склались складні відносини, які позбавляють можливості регулярного спілкування дитини з батьком, а також з бабою.

Однак враховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд рахує визначити порядок періодичних тимчасових побачень батька, баби з дитиною, оскільки право позивачів на спілкування з дитиною є їх незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з ними відповідає її інтересам.

Суд зазначає, що при визначенні графіку побачень врахував вік дитини, найвищі інтереси дитини, приходить до висновку, що такі побачення слід проводити кожної I та III суботи кожного місяця з 10:00 год. до 13:00 год. та кожної ІІ та ІV неділі кожного місяця з 15 год до 18 год.

Побачення можуть відбуватися за місцем проживання (перебування) батька дитини та бабусі дитини, в громадських місцях, місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дитини.

Крім того рахує за вірне надати можливість у спілкуванні батька та баби з донькою та онукою у дні офіційних державних свят, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями у державі, у дні релігійних свят: Різдво Христове, Новий рік, Великдень, Трійця, Микола, у день народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за бажанням дитини, останні можуть відвідувати дитину за її місцем проживання з 10 год. 00 хв. до 16.00 год. 00 хв, а також у дні народження батька дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , баби дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. батько ОСОБА_1 , баба - ОСОБА_2 , проводять час з дитиною з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, баби інших місць за бажанням дитини та стану її здоров`я.

Суд при ухваленні рішення також враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, та визначити спосіб участі батька, баби у вихованні малолітньої доньки, онуки шляхом спільних зустрічей(побачень), що не суперечить інтересам саме дитини.

При цьому суд відхиляє доводи позивачів щодо запропонованого ними порядку спілкування з малолітньою дитиною, оскільки визначений судом порядок спілкування з малолітньою дитиною є найбільш оптимальним у спірних правовідносинах і найбільше відповідає інтересам малолітньої дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині встановлення порядку спілкування з малолітньою дитино.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачам у вихованні неповнолітньої дитини, то суд враховує наступне.

Так, завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем чиняться перешкоди позивачам у спілкуванні з малолітньою дитиною суду не було надано і клопотань про їх витребування судом не заявлялося.

За таких обставин позивачами не доведено намагання позивачів у спілкуванні з малолітньою дитиною та протиправність поведінки відповідача ОСОБА_4 щодо здійсненні з її боку перешкод у такому спілкуванні.

Суд приходить до висновку, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_4 не чинити перешкоди батьку ОСОБА_1 та бабі ОСОБА_2 у спілкуванні з сином та онуком можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача.

Тому з урахуванням обставин встановлених судом, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_8 , тобто відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні неповнолітньої дитини, а також у її побаченнях та спілкуванні з ними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81,141, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом надання їм можливості бачитися з дитиною у такі дні: кожної I та III суботи кожного місяця з 10:00 год. до 13:00 год. та кожної ІІ та ІV неділі кожного місяця з 15 год до 18 год.

Побачення можуть відбуватися за місцем проживання (перебування) батька дитини та бабусі дитини, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дитини.

У дні офіційних державних свят, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями у державі, у дні релігійних свят: Різдво Христове, Новий рік, Великдень, Трійця, Микола, у день народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за бажанням дитини батько ОСОБА_1 , баба ОСОБА_2 , можуть відвідувати дитину за її місцем проживання з 10 год. 00 хв. до 16.00 год. 00 хв ;

У дні народження батька дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , баби дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. батько ОСОБА_1 , баба - ОСОБА_2 , проводять час з дитиною з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, баби інших місць за бажанням дитини та стану її здоров`я;

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 ( жителькам. АДРЕСА_1 ), НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_4 , (жителька АДРЕСА_2 ), НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

23 січня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч