________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/628/25
УХВАЛА

21.01.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Савицької О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом, забезпечення зустрічного позову, витребування доказів та виклик свідків по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 1/2 вартості автомобіля марки SKODA модель OCTAVIA Tour, 1.9 TDI/66kW, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , а саме суму у розмірі 108 050 (ста восьми тисяч п`ятдесяти) гривень.

Ухвалою судді від 29.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без руху.

На виконання ухвали суду, 01.11.2024 року, позивач надала до канцелярії суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви разом із квитанцією про доплату судового збору.

Ухвалою суду 04 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

25.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшли зустрічний позов, заява про забезпечення позову, заява про витребування доказів та заява про виклик свідків.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У підготовче судове засідання, призначене на 21.01.2025 року, з`явилась представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка просила прийняти до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. Також просила

накласти арешт на 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власницею яких є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду про поділ спільного майна подружжя та на домовлодіння за адресою: АДРЕСА_3 , власницею якого є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду про поділ спільного майна подружжя. Представник відповідача підтримала клопотання про витребування доказів та просила витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяни Андріївни копію договору відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-транс ЛТД» шляхом купівлі-продажу від 16.04.2021 року; витребувати з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради копію матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; витребувати з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради копію свідоцтва про право власності CAC № 187022 від 08.08.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та документів, які стали підставою для його видачі; витребувати з Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» копію свідоцтва про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 та документів, які стали підставою для його видачі.

Представник відповідача просила також задовольнити клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти прийняття зустрічної позовної заяви та заперечувала проти забезпечення зустрічного позову та виклику свідків за клопотанням представника відповідача. Щодо клопотання про витребування доказів, заперечувала щодо витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяни Андріївни копії договору відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-транс ЛТД» шляхом купівлі-продажу від 16.04.2021 року, оскільки ці докази не стосуються предмету спору. Повідомила, що копію свідоцтва про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 та документи, які стали підставою для його видачі сторона позивача надасть до суду самостійно. Проти витребування інших доказів не заперечувала.

Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про прийняття зустрічного позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З точки зору ст.193 ЦПК України зустрічним на предмет спору є позов, який пов`язаний з первісним позовом, обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову

Згідно ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд вважає можливим прийняти до провадження та об`єднати в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Щодо клопотання про забезпечення зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважає, що вона не доведена та задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст.ст .1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати предмет позову та обґрунтувати необхідність забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як вбачається із заяви, заявник, звертаючись з заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власницею яких є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду про поділ спільного майна подружжя та на домовлодіння за адресою: АДРЕСА_3 , власницею якого є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду про поділ спільного майна подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Заявником належним чином не обґрунтоване припущення про те, що невжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона відчуження майна утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду та спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в майбутньому.

В даному випадку, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі №554/1893/17 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Узагальнюючи все вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки заявником не наведено достатніх підстав для застосування вказаних заходів забезпечення позову, а також не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у майбутньому може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виходячи із змісту заявлених вимог, натомість вжиття такого заходу забезпечення може перешкоджати виконанню іншого судового рішення. Вимоги щодо забезпечення позову суд не вважає розумними, обґрунтованими та адекватними.

Суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів відповідача та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

Враховуючи зазначене, вжиття заходів забезпечення позову не вбачається необхідним, оскільки не існує очевидних ризиків порушення прав відповідача, а тому суд приходить висновку, що на даний час немає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову не позбавляє особу права звернутись повторно з заявою про забезпечення позову навівши нові мотивування та надавши всі необхідні докази на підтвердження такого клопотання.

Щодо клопотання про виклик свідків, суд зазначає наступне.

Представник відповідача просила викликати та допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання про виклик свідків, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки предметом позову є поділ майна подружжя і доказова база по цій справі, на думку суду, не може ґрунтуватися на поясненнях свідків.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про те, які вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що клопотання про витребування доказів слід задовольнити частково. Так, у задоволенні клопотання про витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяни Андріївни копії договору відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-транс ЛТД» шляхом купівлі-продажу від 16.04.2021 року слід відмовити, оскільки ці докази не стосуються предмету спору. Копію свідоцтва про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 та документи, які стали підставою для його видачі сторона позивача повідомила, що надасть до суду самостійно. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне витребувати з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради копію матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та витребувати з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради копію свідоцтва про право власності CAC № 187022 від 08.08.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та документів, які стали підставою для його видачі.

Відповідно до частини 5 ст. 84 ЦПК України суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Відповідно до частини 11 ст. 119 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду»

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень

Керуючись ст. 43, 49, 84, 91, 118, 119, 149, 150, 153, 193, 194 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задовольнити.

Прийняти до провадження суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, об`єднати її з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Встановити відповідачу за зустрічним позовом 15-и денний строк длч подання відзиву на зустрічний позов.

У задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову та виклик свідків, - відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про витребування доказів, - задовольнити частково.

Витребувати з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 25) копію матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Витребувати з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради (65098, м. Одеса, вул. Стовпова, 17) копію свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 08.08.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та документів, які стали підставою для його видачі.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська 3,б, каб. 215 ) на 24.02.2025 року о 10:00 год.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. М. Куриленко