Справа № 2-611/10
№ провадження 4-с/196/2/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 с-ще Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області - Баранець Яни Олександрівни, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця, відповідно до якої просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Баранець Яни Олександрівни щодо письмової відмови від 17.06.2024 р. про зняття арешту з її майна неправомірною та зобов`язати усунути порушення та зняти арешт із її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та із земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0166, площею 1,6373 га, яка знаходиться в с.Цибульківка на території Могилівської територіальної громади. Також, у скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк пропуску для оскарження дій державного виконавця, оскільки отримала відмову від державного виконавця 19 липня 2024 року та вже зверталася до суду з подібною скаргою на бездільяність державного виконавця 24.07.2024, однак ухвалою суду від 18.10.2024 за її заявою скарга була залишена без розгляду та на даний час відсутні та усунені ті обставини, які були підставою для написання заяви про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, можна зробити висновок про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права, і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України та частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно враховувати поведінку скаржника, чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження, тощо.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14 серпня 2019 року в справі № 910/7221/17; від 12 січня 2021 року в справі № 910/8794/17; від 12 жовтня 2021 року в справі № 918/333/13-г.

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №920/149/18, даючи оцінку співвідношенню норм ГПК України та положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» щодо встановлення строків у календарних та робочих днях виснувала, що «стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржником оскаржуються дії та бездіяльність старшого державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Баранець Яни Олександрівни щодо письмової відмови від 17.06.2024 р. про зняття арешту з її майна.

Разом з цим, ОСОБА_1 29 липня 2024 року вже зверталась до суду із аналогічною скаргою, в якій також просила визнати бездіяльність старшого державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Баранець Яни Олександрівни щодо письмової відмови від 17.06.2024 р. про зняття арешту з її майна неправомірною та зобов`язати усунути порушення та зняти арешт із її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та із земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0166, площею 1,6373 га, яка знаходиться в с.Цибульківка на території Могилівської територіальної громади.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024 скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області - Баранець Яни Олександрівни залишено без розгляду за заявою скаржника відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Отже, заявницею ОСОБА_1 шляхом подання 29 липня 2024 року скарги вже оскаржувались в судовому порядку дії та бездіяльність старшого державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Баранець Яни Олександрівни щодо письмової відмови від 17.06.2024 р. про зняття арешту з її майна.

Зазначене вище достеменно свідчить про обізнаність ОСОБА_1 станом на 29 липня 2024 року про дії та безділяьність державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з належного їй майна та відповідно про порушення прав заявниці, якщо таке мало місце.

Таким чином, звертаючись до суду 14 січня 2025 року ОСОБА_1 подала скаргу з пропуском строку, встановленого законом. При цьому, в обґрунтування вимоги про поновлення пропущеного строку скаржниця зазначила, що наразі відстуні та усунені ті обставини, які були підставю для написання нею про залишення попередньої скарги без розгляду, коли вона мала намір звертатися до Слобожнаського ВДВС у Дніпровському районі щодо зняття арешту з належного їй майна, і тому вона звертається до суду знову з аналогічною скаргою.

Однак, зазначені скаржницею причини пропуску строку звернення до суду з даною скаргою не є поважними, оскільки, виходячи з їх змісту, вони не є обставинами, які безпосередньо унеможливлили та ускладнили можливість вчинення заявником процесуальних дій у визначений законом строк, виникли об`єктивно, незалежно від волі заявника та не підтверджені належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, Законом України "Про виконавче провадження" розмежовано поняття строків пред`явлення виконавчих документів до виконання (стаття 12) та строків прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців (стаття 13, 121-2). При цьому можливість переривання строку передбачена виключно для строків пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, скаргу ОСОБА_1 слід залишити без розгляду та повернути заявниці.

Керуючись ст.ст.126, 449 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Баранець Яни Олександрівни залишити без розгляду та повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Г. Костюков