Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/354/25
Провадження №: 2-н/332/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановила:

До суду надійшла заява ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України » про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газза період з липня 2021 року по грудень 2024 року, яка складає 387230,44 грн, з підстави не виконання боржниками своїх зобов`язання щодо оплати наданих послуг.

Перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу, заборгованість виникла за період з липня 2021 року по грудень 2024 року, а заява про видачу судового наказу подана до суду 17.01.2025, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, у зв`язку з чим суддя вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого для подання позовної заяви.

Керуючись статтями 161, 165, 166, 260-261 ЦПК України, -

постановила:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України » про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.М.Погрібна