Провадження № 2/127/5302/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Крот В.Б.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поновлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поновлення батьківських прав, мотивуючи тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2013 року у справі №127/5286/13 позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. Проте позивач не припиняла спілкуватися з дочкою та цікавитись її життям. Майже весь цей час позивач працювала офіційно. Наразі вона працює та проживає у Польщі, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 . При цьому, донька ОСОБА_5 постійно відвідує позивача у Польщі, яка надсилає їй кошти.

Позивач зазначає, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що позитивно впливає на фізичний розвиток дитини. З огляду на викладене та з метою збереження сімейних зв`язків ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила поновити її батьківські права відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати просила залишити за нею.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Додатково зазначили, що позивач бажає забрати дочку до себе, де вона буде навчатись на кухара-кондитера.

Представник відповідача органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні зазначила, що підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.01.2025 року №01/00/011/1564 щодо доцільності поновлення у батьківських правах позивача.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 зазначила, що наразі дитина закінчує коледж і вона хвилюється за неї. Проти поновлення батьківських прав позивача не заперечила.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справи №127/5286/13-ц, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2013 року у справі №127/5286/13-ц позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. Малолітню передано на опікування органу опіки та піклування (а.с. 4-5).

Стосовно ОСОБА_1 станом на 11.10.2024 року на території України відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості (скорочений витяг Департаменту інформатизації МВС України № ФОВА-002342364 (а.с. 8).

Згідно з відповіддю КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 03.12.2024 року ОСОБА_1 під диспансерним наркологічним спостереженням в закладі не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (а.с. 70).

Матеріалами справи встановлено, що 17.08.2024 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 у Відділі запису актів громадського стану Проховіце Республіка Польща (а.с. 9).

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що дочка ОСОБА_5 неодноразово відвідувала матір та перебувала у неї за місцем її проживання в Республіці Польща (а.с. 10-11, 38-45).

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 15.11.2024 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище та по батькові на « ОСОБА_5 » (а.с. 62).

Відповідно до довідки ТОВ «Беткебаб» від 14.10.2024 року, ОСОБА_1 на підставі трудового договору, укладеного з 18.11.2019 року на невизначений термін, працює в цій компанії робітником виробництва кебаба (а.с. 12).

З виписки по картці позивача вбачається, що остання в перод з 29.01.2021 року по 06.09.2024 року систематично перераховувала грошові кошти ОСОБА_12 (опікун неповнолітньої) на утримання дитини (а.с.15-36), що не заперечується в судовому засіданні учасниками розгляду справи.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) повідомила, що бажає, щоб матір поновили у батьківських правах, хоче з нею проживати у Польщі та навчатися, за місцем прорживання матері для неї створені належні умови. Мати хвилюється за неї та радить їй, як поводитись у різних життєвих ситуаціях.

Згідно з висновком від 08.01.2025 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним поновлення ОСОБА_1 у батьківських правах по відношенню до її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80-82).

Зі змісту висновку встановлено, що мати не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини. Рішення комісії базується на інтересах дитини, її емоційному зв`язку з матірю та фактах її турботи про дитину. Комісія також врахувала готовність матері забезпечувати усі потреби ОСОБА_5 , про що вона повідомила на засіданні комісії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до ст. 7 СК України необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом частин другої та четвертої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав,поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171СК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 466/5767/18 (провадження № 61-20485св19) вказано, що «на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

Отже, тлумачення частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.

Аналіз рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2013 року у справі №127/5286/13-ц свідчить, що під час позбавлений батьківських прав ОСОБА_1 щодо своєї дочки ОСОБА_5 суд виходив із доведеності факту ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, про її матеріальне забезпечення та наявності її нотаріальної заяви про не заперечення проти позбавлення її батьківських прав щодо дитини.

Разом з тим, проаналізувавши докази, які містяться у справі, вислухавши думку дитини, суд дійшов висновку, що враховуючи інтереси дитини щодо збереження її зв`язків із матір`ю, сприяючи возз`єднанню дитини зі своєю матір`ю, яка турбується про дочку, активно спілкується з нею та готова забезпечувати усім необхідним, вважає, що поведінка позивача змінилась в кращу сторону, тому вважає за доцільне поновити ОСОБА_1 в батьківських права щодо дочки ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 155, 169, 171 СК України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поновлення батьківських прав - задовольнити.

Поновити батьківські права ОСОБА_1 відносно її неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 27.01.2025 року.

Суддя: