Справа № 463/7774/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/3023/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Личаківського районного суду м. Львова, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2024 цивільну справу № 463/7774/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Личаківського районного суду м.Львова, третя особа Президент України Зеленський В.О., про відшкодування моральної шкоди ? передано на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права. Зазначають, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою фактично переглянув ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.08.2024 про передачу справи за підсудністю за місцезнаходженням відповідача, яка набрала законної сили, чим порушив вимоги процесуального права. Просять ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не відповідає.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Личаківського районного суду м. Львова, третя особа Президент України Зеленський В.О., про відшкодування моральної шкоди, в якому просили: визнати дії судді Личаківського районного суду м. Львова Нора Н.В. порушенням присяги судді; стягнути грошові кошти в загальному розмірі 65 000,00 грн за рахунок коштів Державного бюджету України в якості морального відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , завданого суддею Личаківського районного суду м. Львова Нором Н.В. під час виконання обов`язків судді.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.08.2024 цивільну справу № 463/7774/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Личаківського районного суду м. Львова, третя особа Президент України Зеленський В.О., про відшкодування моральної шкоди, передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Передаючи справу для розгляду до іншого суду на підставі ст. 31 ЦПК України, Личаківський районний суд м. Львова виходив з того, що така не підлягає до розгляду цим судом, оскільки ні місцезнаходження відповідачів, ні вказане у позовній заяві місце проживання позивачів не належить до територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м.Львова.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2024 матеріали цивільної справи № 463/7774/24 передано на розгляд до Франківського районного суду м.Львова за місцем проживання позивачів.

Однак з цим висновком колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним у статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що відповідачем у справі є Личаківський районний суд м. Львова, який територіально розташований у Галицькому районі м. Львова.

З огляду на вказане, Личаківський районний суд м. Львова передав дану справу для розгляду за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова за місцезнаходженням відповідача.

Також колегія суддів звертає увагу, що за нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 24.01.2025

Головуючий

Судді