Єдиний унікальний номер 341/1885/24
Номер провадження 2/341/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі,

головуючого судді Васильцової Г.А.,

за участю секретаря Габлей А.В.,

представника позивача адвоката Головашкіна В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з ОСОБА_2 140 000, 00 грн заподіяної моральної шкоди, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 711,20 грн

Позов обґрунтований тим, що позивачка працює у смт. Більшівці, у школі мистецтв вчителем гри на скрипці. 30 травня 2024 року ОСОБА_1 збиралася на роботу, гарно вбрана, бо в школі був святковий день, а саме випускний. Коли вона перебувала на зупинці громадського транспортного засобу в м. Галич, Івано-Франківській області, ОСОБА_2 облив з відра її фекаліями. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП та призначено покарання у виді адміністративного арешту на 15 діб. Дана постанова набрала законної сили 09.08.2024 року. Позивачка зазначає, що у зв`язку із вчиненням відповідачем щодо неї протиправних дій, вона змушена по сьогоднішній день проходить лікування в Галицькій центральній районній лікарні та клініці Святого Луки, оскільки у неї різко погіршився зір та слух (нечистоти потрапили в очі та вуха). Вона втратила сон, апетит, загострились усі хронічні захворювання. Зважаючи на те, що були пошкоджені очі та вуха, вона зазнала надзвичайно сильних фізичних та душевних страждань, внаслідок завдання їй фізичного болю та подальшого тривалого лікування був порушений нормальний спосіб її життя, вона змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і лікування у закладах охорони здоров`я. Також дана подія спричинила їй репутаційну шкоду, бо вона працює вчителем у школі мистецтв, і про цей випадок пішов розголос, внаслідок чого їй довелось вести неприємні розмови з жителями міста та навколишніх сіл. Крім того позивачка зауважує, що ОСОБА_2 позбавив її можливості бути присутньою на випускному у дітей, яких вона навчала, до яких за роки навчання прив`язалась, вкладаючи свою душу, щоб належним чином навчити їх гри на музичному інструменті. ОСОБА_1 вказує, що незаконними діями ОСОБА_2 їй завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 140 000,00 грн, яку і просить стягнути на її користь.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2024 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі.

Протокольною ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Раврик І.Д.

30 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Раврика І.Д., у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань, чи втрат немайнового характеру, а також розмір заподіяної моральної шкоди вважає нічим не обґрунтованим.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2024 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до розгляду по суті. Клопотання про допит свідка зі сторони позивача судом задоволено.

Протокольною ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача для допиту свідка.

В судовому засідання 10 грудня 2024 року позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що не може позбутися почуття тривожності. Приймає багато ліків по сьогоднішній день, сон порушений. Продовжує лікування, яке пов`язане з неврологією. Крім того на фоні цих подій загострилися хронічні захворювання, піднявся рівень цукру в крові, має проблеми з щитовидною залозою. У зв`язку із неправомірними діями ОСОБА_2 має проблеми із очами (зором). Запах нечистот, який залишився на шкірі голови переслідує її дотепер, з`явилися астматичні симптоми. Також зазначає, що ОСОБА_2 завжди був непередбачуваний. В останній час проявлялась агресія на роботі з його боку, дивні вимоги, які нічим не передбачувані. Він ображав людей прилюдно, а саме при батьках, при дітях. Тобто прояви зухвалої поведінки були присутні в поведінці відповідача. Крім того він продовжує переслідувати її, зустрічаючи на вулиці, хапає за руки, намагається щось сказати.

В судовому засіданні 10 грудня 2024 року представник позивачки - адвокат Головашкін В.А. підтримав позовні вимоги з викладених у позові підстав. Також додав, що ОСОБА_1 культурна людина, працює вчителем, та дуже шановна в м. Галич. Перебуваючи на зупинці в м. Галич, святково вбраною, в гарному настрої, чекала на транспорт, щоб поїхати до дітей на шкільний випускний. В цей час під`їхав ОСОБА_2 та облив позивачку нечистотами, що безумовно зіпсувало настрій, та вона змушена була повернутися додому, митися та перевдягатися. Одяг був повністю зіпсований. Нечистоти попали на обличчя та волосся. На сьогоднішній день поведінка відповідача не змінилася. Конфліктів між позивачкою та відповідачем не було. Підстави для такої поведінки не зрозумілі. Протиправні дії з боку відповідача вплинули на подальше життя позивачки.

В судовому засіданні 10 грудня 2024 року представник відповідача адвокат Раврик І.Д. заперечував щодо позову з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 15 січня 2025 року позивачка позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник позивачки адвокат Головашкін В.А. в судовому засіданні 15 січня 2025 року позов підтримав в повному обсязі з підставі викладених у позові.

Представник відповідача адвокат Раврик І.Д. та відповідач в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи судом встановлені такі обставини.

ОСОБА_1 працює викладачем по класу скрипки КЗ «Дитяча школа мистецтв» Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області /а.с. 43/.

Відповідно до довідки директора КЗ ДШМ Олександра Тимків за № 24 від 06.09.2024 року, 30 травня 2024 року у КЗ «Дитяча школа мистецтв» Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області, відбулося урочисте вручення свідоцтв випускникам про закінчення навчання та здобуття початкової мистецької освіти. /а.с.44/.

Як вбачається із копії постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 30 травня 2024 року близько 11:35 годин в м. Галич, на зупинці громадського транспорту по вул. Об`їзна, ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме облив фекаліями ОСОБА_1 , тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. З урахуванням зухвалої поведінки ОСОБА_2 відносно потерпілої ОСОБА_1 , що визначає у нього відсутність моральних цінностей, які становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості, судом ОСОБА_2 призначено найсуворіше адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173 КупАП, у виді адміністративного арешту строком на 15 діб /а.с. 12-15/.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року апеляційну скаргу захисника Шевчук-Філімон Н.М. в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2024 року відносно ОСОБА_2 за статтями 173 КУпАП залишено без змін /а.с.16-19/.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачка зазначає, що зазначеними вище неправомірними діями ОСОБА_2 їй спричинено моральну шкоду, яку вона просить стягнути з відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні щодо ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та обставини його вчинення встановлені зазначеною вище постановою Галицького районного суду від 13.06.2024 року, яка набрала законної сили.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ВС звертає увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

В судовому засіданні є доведеним той факт, що позивачці були спричинені моральні страждання діями відповідача, які виразилися у тому, що 30.05.2024 року він у громадському місці, на зупинці автотранспорту облив ОСОБА_1 фекаліями. Зазначені дії призвели до погіршення стану її здоров`я, загостренню хронічних хвороб, втрати душевного спокою, та порушенні нормальних життєвих зв`язків, що підтверджується відповідними медичними документами, а саме: довідкою КНП «Галицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Галицької міської ради Івано-Франківської області від 16.08.2024 року за № 1261. Відповідно зазначеної довідки, ОСОБА_1 перебувала на лікарняному листку з приводу захворювання у сімейного лікаря «Галицької амбулаторії ПМСД» ГМР з 31.05.2024 року по 07.06.2024 року /а.с.20/.

Згідно медичних інформаційних довідок, ОСОБА_1 зверталася за консультацією до лікаря кардіолога /а.с.22/, відповідно до результатів лабораторної діагностики, ОСОБА_1 встановлено діагноз: гостра інфекція верхніх дихальних шляхів /а.с.21/. Їй було призначено лікування для якого нею придбано відповідні ліки.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що ОСОБА_1 працює вчителем по класу гри на скрипці. Пошкодження очей і вух можуть стати серйозною перешкодою для виконання її професійних обов`язків, оскільки ці органи мають важливе значення для її викладацької діяльності в музичній школі, що в свою чергу може вплинути на ефективність роботи, емоційний стан, викликати депресію, нервовий розлад.

Суд вважає також за необхідним зауважити, що позивачка ОСОБА_1 1964 року народження, тобто є особою поважного віку, із зниженою здатністю до адаптації, у зв`язку із чим, більш вразлива до психоемоційних травм та стресу, що в свою чергу впливає на її загальне самопочуття, здоров`я, рівень та якість життя, призводить до порушення емоційного стану, збільшує рівень страждань, психологічного навантаження, загострення хронічних захворювань.

Також в обґрунтування факту спричинення моральної шкоди ОСОБА_1 суд вважає необхідним зауважити, що 30 травня 2024 року позивачка не була присутньою на такій важливій подій, як випускний її учнів у КЗ «Дитяча школа мистецтв» Більшівцівської селищної ради, а оскільки цей захід є символічним та значущим в професійній діяльності вчителя, відсутність ОСОБА_1 в той день позначилась на її емоційному стані, що додатково посилило відчуття тривоги та призвело до переживань останньої.

В судовому засіданні був допитий свідок.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 15 січня 2025 року пояснила, що із ОСОБА_1 в неї дружні стосунки, разом працюють у музичній школі. Із ОСОБА_2 були робочі стосунки, раніше разом працювали. 30 травня 2024 року вона збиралася на роботу, на випускний у музичну школу. Підходячи до зупинки автобусу в м. Галич, вона побачила як ОСОБА_2 вилив із відра якусь рідину на ОСОБА_1 . В подальшому підійшла до ОСОБА_1 і побачила її повністю облитою та почула характерний запах гноївки. Потім ОСОБА_1 подзвонила в поліцію та залишилась чекати працівників поліції, а вона поїхала на роботу. ОСОБА_1 була шокована діями ОСОБА_2 . Вона зверталася до лікарів, проходила лікування, пережила великий стрес, який мав наслідки для її здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок зухвалої, безпрецедентної поведінки ОСОБА_2 , вчинення останнім хуліганських дій в громадському місці, в присутності інших осіб щодо жінки, вчителя, які виразились у тому, що ОСОБА_2 облив ОСОБА_1 фекаліями, безумовно призвело до порушення особистих немайнових прав позивачки, зокрема права на особисту недоторканість та гідність і спричинило глибокі моральні страждання, та негативно вплинуло на звичний спосіб життя та стан здоров`я останньої.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, та його вини в її заподіянні.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 140 000,00 грн, суд зазначає наступне.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 23 жовтня 2024 року по справі №293/174/23 зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що неправомірні дії відповідача вплинули на якість життя та стан здоров`я ОСОБА_1 , яка зазнала репутаційної шкоди, що негативно вплинуло на її психічний та емоційній стан.

Крім того, позивачкою витрачався час для звернення за правовою допомогою, участі у судових засіданнях, тобто, був порушений звичний спосіб життя ОСОБА_1 та вона була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку із вищевикладеним, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалість, зміни в її звичному способі життя, неможливість незалежно від часу та зусиль відновити попередній стан, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача спричиненої моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 ( шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 20 січня 2025 року.

Суддя Ганна ВАСИЛЬЦОВА