Справа №345/5014/24
Провадження № 2/345/56/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Миговича О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачки звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. позивачці, як спадкоємцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га, розташовану за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, село Копанки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Копанки, Калуського району Івано-Франківської області, постійним місцем проживання якого було АДРЕСА_1 , який залишив на ім`я позивачки заповіт, посвідчений 27.12.2022 року. Цей заповіт посвідчено, старостою Копанківського старостинського округу Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 . За життя спадкодавець ОСОБА_3 набув право на забудову земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться на новому масиві у селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області, яка виділена йому як індивідуальному забудовнику згідно ухвали від 13.03.1993р. Копанківської сільської Ради народних депутатів.

Згідно цієї ухвали головним архітектором був розроблений та виготовлений будівельний паспорт, на забудову цієї земельної ділянки, виділеної ОСОБА_3 для будівництва індивідуального жилого будинку та господарських споруд, який зареєстрований під №296 від 27 грудня 1993 року. Відповідно до акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 05.04.1993 року, представником районного архітектора Рібуном Ю.Я. у присутності представника виконкому Копанківської сільської Ради народних депутатів встановлено в натурі межі земельної ділянки виділеної гр. ОСОБА_3 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Одноразово з виносом меж земельної ділянки виконана розбивка будівель, передбачених на ділянці, межі земельної ділянки і розбивка будівель закріплені на місцевості, що підтверджується схемою виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 07.04.1993р. Також головним архітектором 08.04.1993 року погоджено паспорт опорядження фасаду.

Також згідно рішення від 07.17.30 грудня 1993 року Копанківської сільської ради народних депутатів «Про передачу земель у приватну власність жителям села Копанки» передано у приватну власність громадянам земельні ділянки згідно списку, а саме: № 77 ОСОБА_3 0,15 га.

Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано- Франківської області від 07.08.2009 року №65 «Про передачу земельних ділянок у власність» Копанківська сільська рада вирішила у зв`язку з уточненими розмірами земельних ділянок передати у приватну власність земельні ділянки: ОСОБА_3 0,1675 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд.

Так як за життя спадкодавець не завершив приватизацію земельної ділянки розміром 0,1675 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд та не зареєстрував своє речове право, виникла потреба у захисті позивачкою спадкового права шляхом звернення до суду. Іншим способом захистити спадкові права позивачка не має можливості, тому просить просити визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на цю земельну ділянку

Представник позивача адвокат Романів О.П. в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити (а.с.48).

Представник відповідача ОСОБА_5 подав заяву, у якій вказав, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду, просять розглядати справу у його відсутності (а.с.39-40).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с.11), який у відповідності до свідоцтва про народження (а.с.9) являлася батьком позивачки по справі. Після укладення шлюбу позивачка прізвище « ОСОБА_6 » змінила на « ОСОБА_7 » (а.с.12).

Відповідно до довідки №2553/093-03 від 11.04.2024 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Копанки, Калуського району Івано-Франківської області, постійним місцем проживання якого було: АДРЕСА_1 (а.с.31).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 27.12.2022, старостою Копанківського старостинського округу Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 , згідно якого все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.32).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. № 663/02-14 від 05.08.2024 року ОСОБА_1 , як спадкоємцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га, розташовану за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, село Копанки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с.22).

Згідно ухвали Копанківської сільської Ради народних депутатів від 13.03.1993, за життя спадкодавець ОСОБА_3 набув право на забудову земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться на новому масиві у селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області, яка виділена йому як індивідуальному забудовнику (а.с.16).

На підставі ухвали Копанківської сільської Ради народних депутатів від 13.03.1993 головним архітектором був розроблений та виготовлений будівельний паспорт, на забудову цієї земельної ділянки, виділеної ОСОБА_3 для будівництва індивідуального жилого будинку та господарських споруд, який зареєстрований під №296 від 27 грудня 1993 року (а.с.23).

Відповідно до акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 05.04.1993 року, представником районного архітектора Рібуном Ю.Я. у присутності представника виконкому Копанківської сільської Ради народних депутатів встановлено в натурі межі земельної ділянки виділеної гр. ОСОБА_3 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Одноразово з виносом меж земельної ділянки виконана розбивка будівель, передбачених на ділянці, межі земельної ділянки і розбивка будівель закріплені на місцевості, що підтверджується схемою виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 07.04.1993р. Також головним архітектором 08.04.1993 року погоджено паспорт опорядження фасаду (а.с.24-27).

Згідно рішення від 07.17.30 грудня 1993 року Копанківської сільської ради народних депутатів «Про передачу земель у приватну власність жителям села Копанки» передано у приватну власність громадянам земельні ділянки згідно списку, а саме: № 77 ОСОБА_3 0,15 га (а.с.17-18).

Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 07.08.2009 року №65 «Про передачу земельних ділянок у власність» Копанківська сільська рада вирішила у зв`язку з уточненими розмірами земельних ділянок передати у приватну власність земельні ділянки: ОСОБА_3 0,1675 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд (а.с.21).

Тобто вище наведене свідчить про те, що спадкодавцю дійсно належало вищезгадане майно, проте за життя спадкодавець не завершив приватизацію земельної ділянки розміром 0,1675 га для будівництва.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: права на забудову земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться на новому масиві у селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області, яка виділена йому як індивідуальному забудовнику згідно ухвали від 13.03.1993р. Копанківської сільської Ради народних депутатів.

За життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном у випадку смерті та склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося заповів доньці позивачу ОСОБА_1 , а тому спадкування відбувається за заповітом.

Позивач вважається такою, що прийняла спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті батька ОСОБА_3 не заявляла відмови від прийняття спадщини, а звернулася із заявами про прийняття спадщини (а.с.29,30).

Так, 15.04.2024 року та 05.08.2024 року позивач звернулася із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких зареєстрована спадкова справа (а.с.28).

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується наявними у справі доказами (а.с.9,12).

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Також, встановлено, що на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться на новому масиві у селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області позивачка отримала відмову у зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку.

Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За життя спадкодавцем ОСОБА_3 набуто право на забудову земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться на новому масиві у селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області, яка виділена йому як індивідуальному забудовнику згідно ухвали від 13.03.1993р. Копанківської сільської Ради народних депутатів. Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 07.08.2009 року №65 «Про передачу земельних ділянок у власність» Копанківська сільська рада вирішила у зв`язку з уточненими розмірами земельних ділянок передати у приватну власність земельні ділянки: ОСОБА_3 0,1675 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд.

У такому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємець померлого ОСОБА_1 набуває право на завершення приватизації.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Через фактично не завершення процедури приватизації ОСОБА_3 за життя не було отримано державний акт, а тому за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки.

За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за нею права власності на цю земельну ділянку.

На підставі наведеного ст. 1220-1223,1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 206, 258-259, 263-265,280-282 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 0,1675 га, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: