Провадження № 2/643/1170/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Серікової Я.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 47519,55 грн, який обґрунтований таким: 15.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3982944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Договір). За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4000 грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 15.09.2023 до 30.08.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.

Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Пунктом 1.2.1. Договору сторони передбачили, що за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору).

15.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 3982944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2023. Сума кредиту, яка була надана згідно з Додатковим договором складає 7000 грн.

Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на ту ж платіжну картку.

Ураховуючи внесені зміни до Договору сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 11000 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість за період з 15.09.2023 до 24.05.2024 на загальну суму 36480,62 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 3843,31 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 4705,56 грн.

24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, отже до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 3982944 від 15.09.2023 на загальну суму 38931,75 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 7156,69 грн, заборгованості за процентами 31775,06 грн.

Крім того позивач звертає увагу на пункт 1.1. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024: за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 3982944 строк кредиту 350 днів: з 15.09.2023 до 30.08.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору № 3982944 від 15.09.2023 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 до 22.07.2024 (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8587,80 грн.

Позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 40362,86 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту складає 7156,69 грн, заборгованості за процентами 31775,06 грн (нараховані проценти первісним кредитором), заборгованості за процентами 8587,80 грн (проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»), сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не поданий.

Суд, дослідивши надані докази, встановив такі факти і відповідні правовідносини: 15.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3982944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4000 грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 15.09.2023 до 30.08.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.

Пунктом 1.2.1. Договору сторони передбачили, що за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору) (т. 1, а.с. 40-41).

15.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 3982944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2023. Сума кредиту, яка була надана згідно з Додатковим договором складає 7000 грн, отже сума кредиту на дату укладення Додаткового договору склала 11000 грн. (т. 1, а.с. 58-62),

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн та 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 73, 74).

Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк», отриманою на ухвалу про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 15.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 4000,00 грн та 7000,00 грн. Інформація про платника відсутня.

Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як установлено судом, договір № 3982944 укладено між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , підписаний останнім електронним підписом «Е782» 15.09.2023 о 19:12:26.

У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність факту укладання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем.

Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідач ознайомлений з умовами кредитування (т. 1, а.с. 63-72).

Згідно з розрахунком відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість за період з 15.09.2023 до 24.05.2024 на загальну суму 36480,62 грн, з яких 7156,69 грн заборгованість за тілом кредиту, 31775,06 грн заборгованість за процентами. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 3843,31 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 4705,56 грн (т. 1, а.с. 96-105).

Отже, відповідач свої зобов`язання перед первісним кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору.

24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача (т. 1, а.с. 75-84).

Згідно з витягом з реєстру боржників первісний кредитор передав право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 3982944; сума заборгованості за основною сумою боргу склала 7156,69 грн, за відсотками 31755,06 грн, разом 38931,75 грн (т. 1, а.с. 87).

Листом № 2910 від 01.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS-повідомлень (т. 1, а.с. 88-89).

Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до п. 1.3 Договору строк його дії складає 350 днів: з 15.09.2023 до 30.08.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, позивачем у період з 24.05.2024 до 22.07.2024 (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8587,80 грн.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (провадження № 12-61гс21) зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом».

Таким чином позивачем доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 3982944 від 15.09.2023.

Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як убачається з розрахунків заборгованості за договором № 3982944 від 15.09.2023, первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» двічі нараховані проценти за один той самий день - 24.05.2024 у розмірі 143,13 грн, тому суд вважає необхідним зменшити заборгованість за нарахованими процентами ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на вказану суму, а саме з 8587,80 грн до 8444,67 грн.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже позивачем доведені факти укладення кредитного договору із первісним кредитором, наявності за відповідачем заборгованості за договором та відступлення права вимоги, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7156,69 грн, процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 31775,06 грн, процентами, нарахованими позивачем у межах строку дії договору за період з 25.05.2024 до 22.07.2024 у розмірі 8444,67 грн є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені. У стягненні відсотків за 24.05.2024, що нараховані позивачем у розмірі 143,13 грн має бути відмовлено.

Таким чином позов має бути задоволений частково на суму 47376,42 грн.

Згідно з платіжною інструкцією при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, що становить 99,70%, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2415,13 гривень (99,70% від 2422,40 грн).

Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, укладений з адвокатом Столітнім М.М., ордер про надання правничої (правової) допомоги від 13.11.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, заявку № 5658 від 17.07.2024 на виконання доручення до Договору № 17/07-2024 від 17.07.2024, Акт № 5658 від 17.07.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024, відповідно до якого загальна сума витрат складає 10000 грн (а.с. 160-171).

З п.4.6 Договору про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024 вбачається, що Клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту про надання правничої допомоги потягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Так, справа є малозначною, у судових засіданнях представник позивача не приймав, разом із позовною заявою подав клопотання про витребування доказів, інших процесуальних документів під час розгляду справи представник позивача не подавав.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає, що наведений адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 10000,00 грн є неспівмірним із складністю справи та затраченим часом на надання таких послуг. Заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру.

З урахуванням вимог розумності та справедливості, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. 2, 9, 12, 79-81, 137, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості за договором № 3982944 від 15.09.2023, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7156,69 грн, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 31775,06 грн за період з 16.09.2023 до 24.05.2024, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 8444,67 грн за період з 25.05.2024 до 22.07.2024, а всього у розмірі 47376,42 грн (сорок сім тисяч триста сімдесят шість гривень 42 копійки).

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в рахунок сплаченого судового збору 2415,13 грн (дві тисячі чотириста п`ятнадцять гривень 13 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в рахунок витрат на правничу допомогу 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Дані позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар