Провадження № 2-з/712/8/25
Справа № 712/665/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ПИРОЖЕНКО С.А., розглянувши заяву адвоката СЛОБОДЯНЮКА Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позову,

В С Т А Н О В И В:

Адвоката Слободянюк А.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позову.

В обґрунтування своїх вимог заявник послалася на те, що ОСОБА_2 , проживає у АДРЕСА_1 та одночасно є власником вказаного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №402241137 від 05.11.2024. За місцем знаходженням будинку, ОСОБА_2 має у користуванні земельну ділянку площею 0,10 га.

Вказана земельна ділянка межує з іншою земельною ділянкою площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 стало відомо, що сусід, що проживає по АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 вирішив скористатися правом на приватизацію земельної ділянки та замовив у ФОП ОСОБА_4 виготовлення відповідної технічної документації на земельну ділянку.

Згідно листа Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області №3081/13-35 від 28.11.2024 ОСОБА_5 не звертався до Червонослобідської сільської ради із зверненнями щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 звернувся до ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), у якого замовив виготовлення вказаної технічної документації на земельну ділянку.

Після розроблення технічної документації та присвоєння кадастрового номеру 0:02:001:0851 ОСОБА_2 стало відомо про те, що частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га, яка перебувала у користуванні ОСОБА_2 , почала рахуватися уже за ОСОБА_3 .

У зв`язку із зазначеним виникла необхідність встановити яким чином та на підставі чого частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га, яка раніше знаходилася у користуванні ОСОБА_2 відійшла до ОСОБА_3 .

З метою отримання вказаної інформації, до ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_2 спочатку було направлено запит від 06.11.2024, у якому була заявлена вимога про надання копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0851. Не зважаючи на факт отримання ФОП ОСОБА_4 запиту від 06.11.2024, відповіді по суті запиту отримано так і не було.

Надалі, до ФОП ОСОБА_4 було направлено адвокатський запит №306 від 21.11.2024, в якому була заявлена вимога про наданням засвідченої в установленому законом порядку копію технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розробником якої виступав ФОП ОСОБА_4 . Однак відповіді по суті адвокатського запиту ФОП ОСОБА_4 не надано, а тому отримати за допомогою адвокатського запиту копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 не виявилося можливим.

Також аналогічний адвокатський запит №305 від 21.11.2024 було направлено до ОСОБА_3 , в якому була заявлена вимога про наданням засвідченої в установленому законом порядку копію технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розробником якої виступав ФОП ОСОБА_4 . Однак, отримати за допомогою адвокатського запиту копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 від ОСОБА_3 також не виявилося можливим.

З метою отримання копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 також було скеровано запит до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №ПІ-84/0-92/0/63-24 від 08.11.2024 встановлено, що технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:001:0851 до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель на зберігання не надходила.

Враховуючи, що ані до виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради, ані до Червонослобідської сільської ради, ані до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не надходила технічна документація на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , єдиними особами у кого перебуває у наявності така документація є ОСОБА_3 , як Замовник, та ФОП ОСОБА_4 , як розробник.

Проте, заявник немає можливості самостійно отримати копій технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом ретельного дослідження та може бути використана нею для доказування майбутніх позовних вимог щодо безпідставного вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га із користування ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

Одночасно із цим, без отримання копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 неможливо підготувати та подати позовну заяву для захисту та відновлення порушених прав та інтересів Заявника в судовому порядку.

Тому, для встановлення яким чином та на підставі чого частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га, яка раніше знаходилася у користуванні ОСОБА_2 відійшла до ОСОБА_3 , єдиним можливим способом отримання таких відомостей є витребування копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 у ФОП ОСОБА_4 , як особи яка є її розробником, та ОСОБА_3 , як особи яка є її замовником.

Просить постановити ухвалу про забезпечення доказів шляхом витребування в матеріали даної судової справи у ФОП ОСОБА_4 , як особи яка є розробником, та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) копії технічної документації на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання сторони не викликалися.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Згідно пунктів 4-6 частини 1 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів представник заявниці адвокат Слободянюк А.І. не навів та не обґрунтував, які саме є підстави вважати, що засоби доказування можуть бути втрачені та/або що подання необхідних доказів може згодом стати не можливим або ускладненим під час судового провадження, у разі подання відповідного позову.

Саме по собі ненадання на адвокатський запит відповідних доказів не може бути підставою припускати, що ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , якимось чином будуть перешкоджати в подальшому в наданні доказів, зокрема, на стадії розгляду справи.

Вбачається, що фактично мета відповідної заяви зводиться до «здобуття доказів», а не їх «забезпечення», що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що представником заявниці не достатньо обґрунтовано та доведено необхідність забезпечення доказів, та, що наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.116,117,118,260,261,352,353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката СЛОБОДЯНЮКА Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: