Справа № 148/226/25
Провадження №2-н/148/10/25
У Х В А ЛА
про відмову у видачі судового наказу
28 січня 2025 року м. Тульчин
Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .
Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п.2, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника, його місцезнаходження відомості про наявність або відсутність електронного кабінету боржника; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.
Відповідно доч. 2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.
Відповідно до ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Відповідно до ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Відповідно до ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Згідно ч.1-3 ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Таким чином, філії, хоч і є відокремленими підрозділами юридичної особи, проте продовжують залишатися складовими частинами юридичної особи. Не маючи статусу юридичної особи вони власною юридичною правосуб`єктністю не наділені.
З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 06.03.2024 у справі №295/6062/22, справи, у яких стороною виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати заявником чи боржником у цивільному процесі. Тому справи, в яких заявником виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони (в даному випадку заявника) у цивільному процесі.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч.3 ст.62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, заява про видачу судового наказу була підписана Кравчук О.В. на підставі довіреності від 30.12.2024 (а.с.7), у якій зазначено, що ТОВ "Газорозподільні мережі України", від імені якого діє в. о. директора Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" Квік І.Р. на підставі довіреності від 04.12.2024 уповноважує Кравчук О.В. представляти інтереси Довірителя (тобто ТОВ "Газорозподільні мережі України") в межах діяльності філії, зокрема, в місцевих загальних судах.
Натомість, вказаний представником заявника у заяві про видачу судового наказу заявник не має статусу юридичної особи, а є філією - відокремленим підрозділом юридичної особи, яка не наділені цивільною процесуальною дієздатністю.
Оскільки заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути лише фізичні чи юридичні особи або фізична особа - підприємець, а заявлені вимоги пред`явлені філією, яка не є юридичною особою, тому визначений представником заявника заявник не може бути учасником в справах наказного провадження.
Згідно п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України з підстав невідповідності заявленого складу учасників (заявника), внаслідок чого заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.165, ч.2 ст.166 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .
Роз`яснити представнику заявника, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Копію ухвали для відома надіслати представнику заявника.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: