Запорізький апеляційний суд
Провадження № 22-ц/807/386/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.,

розглянувши заяви головуючого судді(судді-доповідача) Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, судді члена колегії Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ящук Олени Валеріївни, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року про передачу справи на розгляд до іншого суду, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною.

В обґрунтування позову зазначено, що 28 квітня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 . Під час шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення І поверху літ. А-9, А', загальною площею 90 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.03.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. за реєстровим № 403; та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1, загальною площею 96,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.10.2012 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., реєстровий №3769. Вищезазначене майно було оформлене на дружину позивача ОСОБА_3 ..

На підставі договору дарування нерухомого майна від 26 червня 2020 року (реєстровий №698, №699), посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. вищезазначене нерухоме майно було передано у дар доньці сторін ОСОБА_2 . Під час укладення цього договору дарування ОСОБА_1 надав згоду на дарування його дружиною цього нерухомого майна, про що свідчить заява позивача, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. 26 червня 2020 року за реєстровим №697.

ОСОБА_3 , спонукаючи позивача на укладення спірних правочинів, достеменно була обізнана, що після їх укладення спірне майно фактично не вибуде із володіння, користування та розпорядження останньої, проте спірне майно перестане перебувати у режимі спільного майна подружжя, набутого у шлюбі між нею та позивачем.

Як стало відомо позивачу під час процедури розлучення, в день укладення спірних правочинів 26 червня 2020 року, відповідачі уклали між собою акти прийому-передачі, згідно яких, ще до отримання у дар нерухоме майно, ОСОБА_2 їх передала ОСОБА_3 ..

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати нотаріально посвідчену згоду позивача (заяву), посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. 26.06.2020 року за реєстровим №697, відповідно до якої позивач надав згоду на дарування своїй дружині ОСОБА_3 нежитлового приміщення І поверху літ.А 9, А' за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1 за адресою: АДРЕСА_2 , доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 листопада 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про передання справи за підсудністю (т.1 а.с.102-106). Клопотання обґрунтоване тим, що позивачем оскаржується згода на дарування нежитлових приміщень, одне з яких розташовано в Шевченківському районі м. Запоріжжя, а інше нежитлове приміщення розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя. В даному випадку застосовуються правила виключної підсудності і оскільки вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя значно перевищує вартість майна, яке знаходиться в Шевченківському районі м. Запоріжжя, просила передати справу за підсудністю. До клопотання долучила довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, згідно яких, вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя становить 777 977,06 грн, а вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя становить 814 682,87 грн.

22 листопада 2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шоніною О.В. подані висновки про ринкову вартість майна, згідно яких вартість нежитлового приміщення, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя становить 717 143 грн, а вартість нежитлового приміщення в Шевченківському районі м. Запоріжжя становить 735 853 грн (т.1 а.с.107-113).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання на 26 січня 2024 року. В даній ухвалі суд також розглянув клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Суд розглянувши дане клопотання дійшов висновку, що позивач стверджує і подає докази згідно яких найвищою є вартість нерухомого майна, що розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя, а відповідач подає докази, що найвищою є вартість нерухомого майна, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя. Суд ухвалив, що питання вартості майна і остаточне визначення підсудності справи буде вирішено під час підготовчого засідання (т.1 а.с.136-137).

24 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачів адвоката Касьяненко Г.О. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання, яке обґрунтовано тим, що 03 травня 2024 року відбулося підготовче судове засідання, у якому вирішувалось питання щодо підсудності даної справи. Напередодні судового засідання відповідачами до суду на підтвердження своєї позиції, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Запоріжжя, а підсудна Комунарському районному суду міста Запоріжжя були надані висновки судового експерта відносно вартості нежитлових приміщень. Вказаними висновками встановлено, що ринкова вартість об`єкту нерухомості - нежитлового приміщення № 125 першого поверху літ. «А-9, А'» у АДРЕСА_3 станом на 01.03.2024 року складає - 2 570 346,00; ринкова вартість об`єкту нерухомості - нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. «А-9, А-1'» у АДРЕСА_2 станом на 01.03.2024 року складає - 3 638 950,00. Тобто, вказаними висновками було встановлено, що вартість нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. «А-9, А-1'» у АДРЕСА_2 більша на 1 068 604,00 грн. Однак, не зважаючи на той факт, що позивачем будо надано висновки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єктів нерухомості (виконані без урахування технічних характеристик), а відповідачами було надано саме судові експертизи (виконані з урахуванням технічних характеристик), які містили чітку, а не ймовірну вартість, судом було запропоновано провести ще одну експертизу, призначену саме судом та надано сторонам строк для подання заяв до суду з пропозицією експертної установи та питань які будуть поставлені експерту. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідачів просила доручити проведення судової експертиз Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, перед експертами просила поставити питання щодо визначення ринкової вартості двох вищезазначених нежитлових приміщень (т.3 а.с.190-193).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року клопотання представника відповідачів адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено, призначено по справі №336/12202/23 будівельно-технічну експертизу (т.3 а.с.214-216).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни, ОСОБА_2 в особі представника адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни, кожний окремо подали апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року вищезазначені апеляційні скарги задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року справу №336/12202/23 передано на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Судом було враховано наявні у справі копії висновків суб`єкта оціночної діяльності від 21 листопада 2023 року, інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно, договір дарування від 26 червня 2012 року. На думку суд справа не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, оскільки вартість приміщення, яке розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя перевищує вартість приміщення, розташованого у Шевченківському районі м. Запоріжжя, то ж у відповідності до положень ст. 30 ЦПК України спір має розглядатися за місцем знаходження об`єкта, вартість якого є найвищою, тобто Комунарським районним судом м. Запоріжжя (т.4 а.с.193-195).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ящук Олени Валеріївни подав апеляційну скаргу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Подліяновій Г.С., судді, які входять до складу колегії: Гончар М.С., Онищенко Е.А..

15 січня 2025 року судді Подліянова Г.С., Гончар М.С. заявили про самовідвід від участі у розгляді цієї справи з метою усунення обставин, які б могли викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки у постанові Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №336/12202/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи у цій справі (ЄУН 336/12202/23, апеляційне провадження 22-ц/807/1902/24), вони висловили правову позицію щодо застосування норм матеріального й процесуального права. За наслідками апеляційного розгляду оскаржуване судове рішення суду першої інстанції, яким було призначено будівельно-технічну експертизу, яка необхідна була на думку суду першої інстанції для визначення правильної підсудності спору, скасована і направлена справа для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду цієї справи вважають, що підлягають самовідводу.

Заява суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової Г.С., Гончар М.С. про самовідвід підлягає задоволенню.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як встановлено з матеріалів справи, Запорізьким апеляційним судом у складі колегії суддів: суддя-доповідач Подліянова Г.С., судді: Гончар М.С., Кочеткова І.В., переглядали апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної О.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненко Г.О. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи у справі ЄУН №336/12202/23.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року, якою було скасовано вищезазначені апеляційній скарги задоволено, скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи у справі №336/12202/23 (апеляційне провадження №22-ц/807/1902/24) скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, надано правову оцінку обставинам справи щодо визначення підсудності спору між сторонами саме за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

В цій же самій справі, яка наразі переглядається в апеляційному порядку ЄУН №336/12202/23 (апеляційне провадження №22-ц/807/386/25), ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ящук О.В. оскаржує ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року про передачу справи на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю, про визначення підсудності справи щодо спірних об`єктів нерухомості.

Слід також зауважити, що в оскаржуваній ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року, суд першої інстанції посилається на відповідні обставини, викладені в постанові Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріям. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (параграф 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (параграф 52).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене, взявши до уваги постанову Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року у справі ЄУН 336/12202/23, колегія суддів вважає, що судді Подліянова Г.С., Гончар М.С. висловили правову позицію щодо застосування норм матеріального та процесуального права у цій справі щодо визначення підсудності спору за спірними об`єктами нерухомості а саме нежитлове приміщення І поверху літ. А-9, А', загальною площею 90 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1, загальною площею 96,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням наданих сторонами у справі доказів щодо визначення найвищої вартості нерухомого майна, приймали участь в ухвалені судового рішення про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року у справі ЄУН 336/12202/23, а тому з метою усунення будь-яких сумніві учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду при перегляді судового рішення у цій справі, заяви про самовідвід суддів Подліянової Г.С., Гончар М.С. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись ст.ст.36, 39,40-41,381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни та Гончар Марини Сергіївни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Запорізького апеляційного суду Подліянову Ганну Степанівну та Гончар Марину Сергіївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ящук Олени Валеріївни, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року про передачу справи на розгляд до іншого суду.

Передати цивільну справу №336/12202/23 для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Онищенко Е.А.