Справа № 669/1128/24
Провадження № 2-о/669/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Бабоян А.С.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Орендарчук В.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 адвоката Кучерука Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_5 , заінтересовані особи: головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року ОСОБА_5 звернулася в суд із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своєї заяви послалася на те, що з 2020 року вона та ОСОБА_6 почали зустрічатися і такі зустрічі переросли в більш близькі стосунки, останній почав проживати за місцем її проживання.

На початку 2021 року вона завагітніла і вони з ОСОБА_6 з нетерпінням чекали народження дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився їхній син ОСОБА_7 , після народження якого в графі «батько» відомості про батька записані у відповідності з ч. 1 ст. 135 СК України, а саме зазначено прізвище батька за прізвищем матері « ОСОБА_8 », а ім`я та по батькові записано за її вказівкою як ім`я та по батькові біологічного батька « ОСОБА_9 ».

Після народження дитини ОСОБА_6 забирав їх з пологового будинку, надавав матеріальну допомогу на потреби дитини, тобто із самого народження визнавав сина як свою дитину, його батьки (дідусь та бабуся дитини) також визнавали дитину, як свого внука, вони продовжували проживати разом.

При цьому, ОСОБА_6 та його батьки приймали участь у святкуванні хрещення сина та інших сімейних святкуваннях, батьки відвідували внука у неї вдома.

Вони з ОСОБА_6 планували подати заяву про визнання його батьком дитини, проте, орієнтовно в березні 2022 року між ними виникли непорозуміння і їхні стосунки фактично перервалися, ОСОБА_6 переїхав проживати до своїх батьків, а пізніше був мобілізований до ЗСУ, тому вони так і не внесли змін до актового запису про народження дитини.

Не зважаючи на розрив особистих стосунків між ними та його одруження, ОСОБА_6 продовжував відвідувати сина, цікавився його здоров`ям, розвитком, надавав матеріальну допомогу на його утримання, яку надсилав своїм батькам, а останні, в свою чергу, пересилали кошти для неї, про що свідчать надані нею квитанції про перерахування коштів від батька ОСОБА_10 .

Зазначила, що ОСОБА_6 щодо сина ОСОБА_11 був турботливим батьком, дуже його любив і син знав, що ОСОБА_6 є його батьком, останній раз ОСОБА_6 з їхнім сином зустрічалися в кінці серпня напочатку вересня 2024 року, коли ОСОБА_6 приїхав у відпустку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув в Донецькій області, а тому встановлення факту батьківства їй необхідно для забезпечення прав дитини на належне утримання з боку держави в зв`язку з втратою годувальника та отримання інших соціальних пільг та виплат.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_5 та її представник адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 та її представник адвокат Кучерук Т.М. проти задоволення заяви заперечували.

Крім того, представник заінтересованої особи вказав, що ОСОБА_4 до дня смерті ОСОБА_6 перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, а заявниця ОСОБА_5 насправді має намір звернутися до відповідних установ з приводу отримання частки одноразової грошової допомоги, а тому вважає, що існує спір про право щодо отримання одноразової грошової допомоги, на підставі цього просив залишити заяву без розгляду, оскільки існує спір про право.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (батьки померлого) не заперечували проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 № «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі 205/6338/21 під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Із заяви вбачається, що необхідність встановлення факту батьківства ОСОБА_6 відносно дитини ОСОБА_7 , матір`ю якого є заявниця ОСОБА_5 , необхідне для подальшого оформлення в органах ДРАЦС нового свідоцтва про народження із записом про батька дитини, записом прізвища дитини на прізвище біологічного батька ОСОБА_6 , щоб показати їх спорідненість.

Із клопотання про залишення заяви без розгляду (вх. № 25/25 від 03 січня 2025 року), а також з пояснень учасників справи вбачається, що встановлення факту батьківства відносно дитини необхідне, зокрема, для оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Зі змісту ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Оскільки заінтересована особа ОСОБА_4 , як дружина померлого (загиблого) ОСОБА_6 , заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_5 , вказане свідчить про наявність між ними спору про право.

Тому, враховуючи наявність спору про право, суд робить висновок, що справа за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а вимоги мають розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 260, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 , заінтересовані особи: головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 28 січня 2025 року.

Суддя Олександр ДАВИДЮК