Провадження № 2/537/72/2025
Справа № 537/2224/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., представника відповідача Колеснікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води в сумі 18206 грн. 97 коп., 3% річних в розмірі 405,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 939,86 грн. Судові витрати прохали покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що КП «Теплоенерго» відповідно до положень статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надає комунальні послуги відповідачу, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 . В результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на 10.04.2024 року, за період з 01.11.2018 року по 29.02.2024 року, у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 18206 грн. 97 коп. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано на вказану суму заборгованості 3% річних в розмірі 405,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 939,86 грн. За викладених обставин позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.11.2024 року представником позивача подано письмові пояснення де зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з особовим рахунком № НОМЕР_1 де позивач надає комунальні послуги та відповідач має обов`язок зі сплати заборгованості, що виникла.

Представник позивача, КП «Теплоенерго», в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без участі представника позивача та вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача Колеснікова І.О., подала заяву про застосування строку позовної давності, згідно якої відповідно до положень ч.4 ст. 264 ЦПК України прохає застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Вказує, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року, продовжуються, на строк дії воєнного стану, строки, зокрема, передбачені 257-259 ЦПК України. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2018 року до 17.03.2022 року не підлягають до задоволення так як пред`явлені поза межами позовної заяви.

Суд, заслухавши представника відповідача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП «Теплоенерго», підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання гарячої води та централізованого теплопостачання, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж.

З матеріалів справи вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ..

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером довідки №330954696 від 02.05.2023 року відповідач - ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статей 68, 162 Житлового кодексу України, наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Положеннями статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Вимогами статті 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, відповідач не виконувала свої зобов`язання щодо сплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за вказані послуги перед КП «Теплоенерго» за період з 01.11.2018 року по 29.02.2024 року на загальну суму 58112 грн. 57 коп., що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем на суму заборгованості нараховано 3% річних в розмірі 405,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 939,86 грн. що відображено у відповідному розрахунку індексу інфляції та нарахувань 3% річних.

Стосовно клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін (ч.2 ст. 259 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ст. 264 ЦК України).

Згідно вимог ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України встановлений карантин.

Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 до 30 червня 2023 року.

Отже, беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Згідно з п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні», який триває досі.

Пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені, зокрема, статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк його дії.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що право позивача дійсно порушене, при цьому твердження відповідача щодо пропущення позивачем трирічного строку, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги за період з 01.11.2018 року по 29.02.2024 року заслуговують на увагу.

Так, позивач звертаючись до суду з вимогами, зокрема, і поза межами строків позовної давності, жодним чином не обґрунтовував такий пропуск карантинними обмеженнями та наявністю воєнного стану, не клопотав про його поновлення.

А тому, враховуючи, що з позовом до суду позивач звернувся 06.05.2024 року, відтак загальний строк позовної давності охоплює останні три роки, які передують зверненню особи до суду з цим позовом.

Таким чином, позовна давність у цій справі підлягає застосуванню в період з листопада 2018 року по травень 2021 року, що є підставою для відмови в позові за цей період.

Суд звертає увагу, що позивачем подано розрахунок заборгованості від 01.04.2024 року відповідно до якого борг відповідача за період з листопада 2018 року по лютий 2024 року становить 58112,57 грн., та розрахунок 3% річних, розмір яких з листопада 2018 року по лютий 2024 року становить 405,30 грн., а інфляційних втрат - 939,86 грн.

Тож, виходячи з наданих розрахунків, заборгованість відповідача, яка нарахована позивачем в період з травня 2021 року по лютий 2024 року становить - 31002,79 грн., а 3% річних становить 30,44 грн., інфляційні втрати становлсять 46,18 грн.

У той же час, у позовіній заяві позивач прохає стягнути з відповідача заборговансіть в розмірі 18206,97 грн.

А тому, враховуючи принцип диспозитивності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення - 18206,97 грн. в рахунок заборгованіості зі сплати комунальних послуг та 3% річних в розмірі 30,44 грн., інфляційні втрати в розмірі 46,18 грн.

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 93,51 %, що становить 2831,48 грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 527, 530, 610, 611, 629 Цивільного Кодексу України, статтею 162 Житлового кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (адреса: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Софіївська 68, р/р НОМЕР_3 у АБ «Укргазбанк») заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду станом 10.04.2024 року, за період з травня 2021 року по лютий 2024 року, в розмірі 18206,97 грн, 3% річних в розмірі 30,44 грн., інфляційні втрати в розмірі 46,18 грн. та судовий збір в сумі 2831,48 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич