Справа № 367/620/25
Провадження №2-з/367/11/2025
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

16 січня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Нероди Алли Ігорівнипро забезпечення позову,-

встановив:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Неродою Аллою Ігорівною разом з позовомподано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (запис в Єдиному державному демографічному реєстрі № 528) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння у вигляді накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки з кадастровим № :01:060:0060, № 210900000:01:060:0061, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована наступним.

У зв`язку з поданням ОСОБА_1 позовної заяви до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно.

Так, 08.07.1994 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 08.07.1994.26.03.1999 ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_5 (продавець) уклали договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Договір був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Копиловою В.В. за р.н. № 2-845, що підтверджується вказаним договором.16.05.2007 ОСОБА_3 на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради (друге засідання) від 28.09.2006 № 145-3-V набув у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:060:0060, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 104317 від 16.05.2007.14.06.2012 Ірпінська міська рада надала дозвіл ОСОБА_3 на оформлення права власності на земельну ділянку площею 0.02 га кадастровий № :01:060:0061, яка розташована за цією ж адресою.В подальшому подружжя продовжувало проживати у вказаному будинку, хоча обоє були зареєстровані в м. Києві. ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 07.12.2015.Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Оскільки в сторін дітей не було, то єдиним спадкоємцем всього майна померлого була його дружина - ОСОБА_1 .23.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. В цей же день було відкрито спадкову справу р.н. у нотаріуса № 719/2016, що підтверджується витягом № 43932409 від 23.05.2016.23.05.2016 державним нотаріусом Демчик В.В. надано запит за № 1692/02-14 до Ірпінського БТІ про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним запитом.23.05.2016 державним нотаріусом Демчик В.В. надано запит за № 1693/02-14 до Управління держгеокадастру у Ірпінському районі Київської області про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:060:0060, надання витягу з ДЗК, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідку про відсутність обмежень, що підтверджується відповідним запитом.05.07.2017 на адресу П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори за вих.№ 608 від 05.07.2017 КП КОР "Північне БТІ" надало інформаційну довідку про те, що станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.03.1999 Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-845. Наведено інші характеристики будинку, в т.ч. інформацію про реєстраційні книги та записи щодо цього майна, що підтверджується листом від 05.07.2017 № 608.10.07.2017 надано витяг № НВ-017 з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером :01:060:0060, згідно якого власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_3 .Таким чином, відповідно до вказаних документів та фактичних обставин справи вбачається, що власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після померлого прийняла його дружина - ОСОБА_1 . Станом на день пред`явлення цього позову документи на спадкове майно не оформлені в повному обсязі. В той же час ОСОБА_1 продовжує користуватися спадковим майном, управляти ним, утримувати в належному стані та жити в ньому.Однак 27.12.2024 стало відомо, що невідомі особи шляхом підроблення документів від імені померлого ОСОБА_3 заволоділи спадковим майном ОСОБА_1 та оформили його на ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Вказаний факт підтверджується інформацією з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що був отриманий через електронний запит засобами державного земельного кадастру. Відповідно до запиту вбачається, що ОСОБА_2 став власником цієї земельної ділянки 17.09.2024 на підставі реєстрації, що була здійснена Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області.Разом з тим, представник заявника вказує про те, що така реєстрація є незаконною, а майно підлягає витребуванню на користь законного власника. Враховуючи, що спірне майно було набуте в шлюбі, то частки дружини і чоловіка в ньому є рівними, тобто половина відчуженого майна є власністю ОСОБА_1 . Однак ОСОБА_1 позбавлена такого права через дії відповідача, що призвело до відчуження належного їй майна поза її волею. Хоча відповідно до інформації компетентних органів після смерті ОСОБА_3 все спадкове майно було зареєстроване за ним на праві власності, тобто входило до спадкової маси і підлягало спадкуванню позивачкою.Таким чином, з моменту подання заяви про прийняття спадщини 23.05.2016 ОСОБА_1 стала власником спадкового майна і його відчуження іншим особам поза її волею є незаконним та таким, що порушує право власності та вимоги ст. 41 Конституції України.

Враховуючи, що позивач, як єдиний спадкоємець та власник половини майна в частці спільного майна подружжя своєї згоди на відчуження спадкового майна не давала, то будь-які правочини з спадковим майном, що були вчинені без її згоди є недійсними.Позивачка за весь час спільного проживання та після смерті чоловіка згоди на відчуження спільного, а в подальшому і спадкового майна не давала, договорів, заяв або інших правочинів не укладала та не підписувала. За таких обставин майно з її власності вибуло проти волі особи, а отже всі правочини вчинені щодо спірного майна є незаконними.

У зв`язку із зазначеним вважає, що враховуючи обставини позбавлення її права власності на належну частку в спільному майні подружжя та в спадковому майні (вчинення правочинів шляхом підроблення документів), є обґрунтовані підстави вважати, що може відбутися подальше відчуження належного майна, що може істотно ускладнити виконання рішення суду в майбутньому. Отже є підстави, передбачені ст. 149-150 ЦПК України для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно. За обставин, які склалися існують ризики того, що Відповідач у справі, буде намагатися усіма способами продати, здати, обміняти, відчужити, переоформити тощо майно. Це в свою чергу призведе до порушення прав Позивача за захистом яких вона звернувся до суду.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід звернути увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд в своїй Постанові від 17.10.2018 р. № 183/5864/17-ц|61-38692св18.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Самі лише твердження про те, що існує реальний ризик недобросовісного відчуження відповідачем спільного сумісного майна не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставами для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти є належність цього майна, коштів відповідачеві, їх знаходження в нього чи в інших осіб.

Так, судом встановлено, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій позивач просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки з кадастровим № :01:060:0060, № 210900000:01:060:0061, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06.01.2025, земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:060:0060, № 210900000:01:060:0061, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області 17.09.2025 зареєстровані за ОСОБА_2 .

Отже, предметом спору у даній справі є земельні ділянки та житловий будинок, на які представник заявника просить накласти арешт.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву та накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки з кадастровим № :01:060:0060, № 210900000:01:060:0061, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом позову по даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суддя,-

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Нероди Алли Ігорівни про забезпечення позову, - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову у справі №367/620/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом накладення арешту на наступне майно:

житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки з кадастровим № :01:060:0060, № 210900000:01:060:0061, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для відома сторонам.

Допустити негайне виконання ухвали.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Реквізити боржника: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий