Справа № 464/755/23 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/340/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
14 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 Галайського Ореста Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року та на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області, про стягнення безпідставно збережених коштів,
Львівська міська рада звернулася до суду з позовом, уточненим в процесі розгляду справи, до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 710 270,79 грн.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.03.2024 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 304 476,20 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 4 567,10 грн.

Додатковим рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2024 заяву задоволено частково.

Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 720,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду та додаткове рішення оскаржила ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 03.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду задоволено.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13.03.2024 скасовано в частині задоволення позовних вимог Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 304 476, 20 грн та судового збору. Постановлено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення суду залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення суду задоволено частково.

Додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2024 скасовано.

Стягнуто із Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій просить стягнути із Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн, понесені під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 ОСОБА_2 підримав вказану заяву.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, який проводиться за їхньої відсутності.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У межах передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України строків представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження таких, яка надіслана позивачу у справі.

В матеріалах справи наявні Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1272404 від 08.04.2024, договір №10/03 про надання правової допомоги від 10.03.2023, укладеним між адвокатським об`єднанням «ВІ ЕС ДЖІ ПАРТНЕРС», в особі керуючого партнера Вовчака А.В. та ОСОБА_1 , рахунок 04/12 від 04.12.2024, згідно з яким вартість послуг, адвокатом Галайським О.В. ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції становить 48 000,00 грн, акт прийняття виконаних робіт від 04.12.2024.

Від Львівської міської ради надійшло письмове заперечння на заяву з посиланням на неспівмірність розміру витрат із складністю справи та невідповідність критеріям реальності та розумності.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів виходить з такого.

У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Правнича допомога, надана ОСОБА_1 у судах першої та апеляційної інстанцій, полягала в ознайомленні з процесуальними документами іншої сторони і формуванні правової позиції щодо суті спору, участі у судових засіданнях. Однак така правова позиція була незмінною під час усього розгляду справи та дублювалася адвокатом у заявах, поданих до суду, і які стосувалися суті справи. Зокрема, встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду фактично дублюють доводи, які наведені у відзиві на позовну заяву, тому витрати на правову допомогу за підготовку та подання апеляційної скарги у розмірі 20 000,00 грн (з розрахунку 2000,00 грн х 10 год) викликають обґрунтований сумнів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, апеляційний суд вважає, що зазначені адвокатом Галайським О.В. витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на обсяг виконаних адвокатом робіт і наданих послуг.

Отже, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів, проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесених витрат, врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), дійшла висновку, що обґрунтованими та підтвердженими є витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в судді апеляційної інстанцій у розмірі 7000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 слід стягнути 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в апеляційній інстанції, про що згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України необхідно постановити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, понесені у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної додаткової постанови.

Повний текст постанови складено: 15.01.2025

Головуючий

Судді