441/1115/24 2/441/83/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21.01.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за участю представника позивачів ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуків, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онуків

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися із позовом до суду, покликаючись на те, що їх син і відповідачка з 21.01.2015 перебувають у шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з листопада 2023 стосунки між подружжям погіршилися, внаслідок чого їхній син змушений проживати окремо. Саме з цього часу ОСОБА_2 почала чинити їм перешкоди у спілкуванні з онуками не дозволяє їм бачитися, не приймає подарунків, уникає спілкування з ними, нічим не аргументуючи таку поведінку. Вони можуть зробити належний вклад у духовний та фізичний розвиток дітей, мають для цього достатні матеріальні можливості, позивач ОСОБА_4 працює сімейним лікарем у 2 міській комунальній поліклініці м. Львова, позивачка ОСОБА_5 працює логістом у ТОВ «Нестле Україна». Відповідачка намагається перекласти неприязне ставлення до чоловіка і на відносини їхні з онуками, ігноруючи при цьому право дітей спілкуватися з бабусею і дідусем та їх право на сімейне виховання, що охоплює також участь баби і діда. До моменту виникнення непорозумінь між сином і невісткою вони вільно спілкувалися з онуками, проводили з ним дозвілля, забирали їх до себе додому гостювати, зі сторони відповідачки з приводу цього не виникало жодних питань. З онуками у них теплі та привітні стосунки, вони їх сильно люблять та дорожать ними. З урахуванням віку онука не заперечують проти спілкування з ним в присутності матері.

Просили суд зобовязати ОСОБА_2 не чинити їм перешкод у спілкуванні та вихованні онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити способи участі в спілкуванні та вихованні онуків шляхом спілкування у вихідні дні (субота та неділя) із онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності ОСОБА_2 , спілкування у вихідні дні (субота та неділя) із онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності чи без ОСОБА_2 з можливістю перебування за місцем їх проживання.

Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідачки вона не визнає позовні вимоги в частині зобов`язання її не чинити перешкод позивачам у спілкуванні та вихованні онуків, оскільки такі перешкоди нею не чиняться, вона погоджується на спілкування діда та баби з онуками двічі на місяць в неділю з 14.00 до 17.00 год. в її присутності і за місцем її проживання в АДРЕСА_1 з завчасним повідомленням про зустріч. Запропонований нею спосіб участі в спілкуванні з онуками та їх вихованні, з урахуванням того, що діти малолітні, буде відповідати їх інтересам. Зауважує, що сину ОСОБА_8 діагностовано атопічний дерматит і він потребує спеціального догляду за харчуванням та дієту. З приводу обставин, наведених у позові, зазначає, що придбаний батьком дітей телефон дійсно повернула ОСОБА_4 , однак не з метою перешкодити у спілкуванні позивачів з онуками, а на прохання самої дитини ОСОБА_9 . Така поведінка дочки є наслідком постійних сварок, моральних образ та принижень, які син позивачів вчиняв відносно неї в присутності дітей. Аналогічні образи в її сторону в присутності дітей висловлювала і позивачка ОСОБА_5 . Щоб психологічно не травмувати дітей такою поведінкою батька вона змушена була звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. Не заслуговують на увагу і твердження позивачів в тій частині, що вона уникає з ними спілкування, конфліктує з ними, неприємно висловлюється на адресу їхнього сина та перешкоджає їм в побаченнях з онуками. Вона педагог за освітою, працює вчителем початкових класів, має досвід виховної роботи і забезпечує належний духовний, естетичний розвиток своїх дітей, а тому «нагальної» потреби в їх духовному та фізичному розвитку зі сторони позивачів немає.

У судовому засіданні позивачі та їх представниця вимоги позовної заяви підтримали. Позивач ОСОБА_5 пояснила, що між ними і відповідачкою завжди були нормальні відносини, вони ніколи не сварилися. 27.11.2023 їхній син приїхав додому з речами і сказав їм, що розійшовся з дружиною. Жодних пояснень від невістки вони не отримали. Але так як в сина сталися проблеми зі здоров`ям, він залишився проживати в них, а вже 05.12.2023 ОСОБА_2 звернулася в суд за аліментами. На сьогодні діти налаштовані проти них, тому вважає що спілкування з дітьми в присутності матері не буде можливим. Вони неодноразово приїжджали в с. Мшана, але їх до дітей не впускають. Коли син приїжджає до своїх дітей, то онуку зразу треба спати, а онучці робити уроки, на цьому спілкування припиняється. Діти бачать таку поведінку матері, тому й бояться повноцінно спілкуватися з ними. За час перебування відповідачки у шлюбі з їхнім сином відносини онуків до них були нормальні, вони приїжджали в гості, спільно проводили з ними час, але ОСОБА_2 не дозволяла їм нікуди брати дітей, все спілкування завжди було у її присутності. З онуками бачилися орієнтовно раз на два тижні, але постійно спілкувалися по телефону, крім того коли діти хворіли ОСОБА_4 міг кожен день приїжджати до них, щоб оглянути.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вони відвідували дітей по потребі і зустрічалися на свята. ОСОБА_10 не дозволяла їм нікуди брати дітей, ні на море, ні на озеро, ні на рибалку, була дуже тривожна у цьому відношенні. Вони пропонували сину іти проживати з дружиною і дітьми окремо від її батьків, але відповідачка відмовилася. Ставлення ОСОБА_2 до них завжди було ніяке, вони майже не спілкувалися, бачилися лише на свята. Останній раз приїжджали до онуків ще минулого року на день народження ОСОБА_8 . Станом на сьогодні внучка ОСОБА_9 не бере трубки від нього, приїжджав туди з сином їх не впустили, дітей одразу забрали. В органи опіки з приводу перешкоджання у спілкуванні з онуками вони не зверталися.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечує, щоб позивачі бачилися з дітьми, але виключно у її присутності і лише по неділях, оскільки в інші дні діти зайняті. Позивачі не брали участі у вихованні її дітей, бачилися з ними один-два рази в місяць, дідусь міг приїжджати частіше коли діти хворіли, а так вони постійно були зайняті на роботі. Спілкування між ними завжди було натягнуте, бо вони не сприймали її як невістку, не пригадує, щоб вони пропонували кудись поїхати на відпочинок з дітьми. Позивачі ображали її, діти це чули, тому не хочуть спілкуватися з дідом і бабою. Причиною розірвання шлюбу між нею і сином позивачів були постійні образи в її сторону, знущання зі сторони чоловіка, що на сьогодні викликає небажання дітей спілкуватися з позивачами і їх сином.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ощипок О.З., в судовому засіданні додатково пояснила, що відповідачка фактично не заперечує проти спілкування позивачів із дітьми, однак лише в її присутності, оскільки при дітях позивачі їй погрожували, що відберуть у неї дітей. Також орган опіки та піклування у своєму висновку ніде не зазначив, що вважає за доцільне чи можливе спілкування з дітьми у відсутності матері, з приводу розважальних закладів позов таких вимог не містив, однак вважає, що такі також можна відвідувати у присутності матері і остання не буде чинити перешкод у цьому. На сьогодні між позивачами і онуками немає настільки тісних зв`язків, які б потребували щотижневого спілкування і проведення спільного часу, і до цього позивачі ніколи так часто до онуків не приїжджали, відвідували їх один-два рази в місяць, відтак вважає, що побачень двічі в місяць буде достатньо для задоволення потреб дідуся і бабусі у спілкуванні з онуками.

Представник органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.89), водночас скерував на адресу суду висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онуками.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що є троюрідним братом позивача у справі, давав шлюб відповідачці і ОСОБА_4 , часто бував в гостях у позивачів і добре знає цю сімю. Коли дізнався, що син позивачів і відповідачка розійшлися, вирішив розібратися у ситуації і поїхав додому до відповідачки в с. Мшана, але в будинок його не впустили, хоча сусіди говорили, що ОСОБА_2 вдома. Коли вдруге приїхав до відповідачки дізнався багато про проблеми в сімї відповідачки і ОСОБА_4 , ОСОБА_2 жалілася на фізичне насильство зі сторони чоловіка, на приниження, на втягнення її в борги через кредити тощо. Позивачі дуже гарно відносяться до своїх онуків, хочуть з ними спілкуватися і бачитися, велику увагу приділяли внуку коли він хворів. Також ніколи не чув жодних скарг від позивачів в сторону невістки, вони прийняли її як рідну дитину.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є подругою відповідачки, з позивачами перебуває у негативних відносинах, оскільки вони телефонували їй і погрожували. Одного разу ОСОБА_10 зателефонувала їй і запитала, що робити, бо позивачі погрожують їй відібрати дітей. Чула в цей момент, як позивачі гримали в двері і по вікнах, при цьому кричали і погрожували ОСОБА_2 . Зі слів відповідачки знає, що позивачі і ОСОБА_13 говорили, що вона некрасива, нерозумна тощо. Безпосередньо з позивачами не знайома, бо вони одразу їхали додому коли дізнавалися, що вони також будуть в гостях. Але була свідком, коли до дочки ОСОБА_9 зателефонував тато і хотів передати трубку дідусю, ОСОБА_9 почала труситися, нервувати, не хотіла спілкуватися з дідусем. Позивачі не хотіли заходити до ОСОБА_10 додому, мотивуючи це тим, що там неналежні умови. Вони постійно принижували відповідачку, ставилися до неї і до її батьків як до нижчого сорту. Відповідачка ОСОБА_5 дуже багато разів телефонувала їй, ображала нецензурними словами, погрожувала, відтак вона заблокувала її номер телефону. Звідси і негативне ставлення до позивачів. На сьогодні не бачить в дітей бажання спілкуватися з дідусем і бабусею, діти залякані, бо чули погрози їхній матері, що їх відберуть у неї.

Заслухавши думку учасників судового засідання, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів, визначений Сімейним кодексом України.

До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема, право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами.

Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини.

Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онуками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5-7). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.08.2024 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 розірвано (а.с.102-104).

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. З цього часу, зі слів позивачів, їм чиняться перешкоди у спілкуванні з онуками, чого ОСОБА_2 не заперечує.

Згідно висновку органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області про визначення способу участі дідові ОСОБА_4 та бабі ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради № 257 від 26.09.2024, 31.07.2024 працівниками служби у справах дітей Городоцької міської ради Львівської області та фахівцями КУ «Центр надання адміністративних послуг Городоцької міської ради» проведено обстеження умов проживання за адресою місця проживання матері ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , де встановлено належні умови проживання дітей, наявність теплих та дружніх відносин між мамою і дітьми, ОСОБА_2 належним чином виконує обовязки щодо розвитку, виховання та навчання дітей, має достатній батьківський потенціал. Зі слів матері малолітній ОСОБА_8 не іде на контакт з позивачами, а в ОСОБА_9 стосунки з ними нейтральні. Дівчинка пояснила, що не заперечує проти спілкування з дідусем і бабусею, але лише тоді, коли поруч буде мама. На сьогодні існує конфлікт та неприязні відносини між позивачами і ОСОБА_2 . Мати дітей не заперечує проти спілкування баби та діда з дітьми, однак лише в її присутності, оскільки вони неодноразово ображали її, влаштовували скандали, поводили себе агресивно, що вплинуло на психоемоційний стан дітей. Враховуючи вище викладене, дослідивши інтереси дітей, їхній вік, звичний розпорядок дня, стан здоровя та психоемоційний стан, а також емоційний стан та поведінку дідуся і бабусі, їх можливість забезпечити онуків належними умовами перебування, є доцільним встановити графік зустрічей, який не буде порушувати режим дня дітей та навчання, не буде відривати їх від нормального, звичайного для дітей середовища. Орган опіки та піклування не заперечує проти спілкування та участі позивачів у вихованні онуків, враховуючи стан здоров`я і бажання дітей та за попередньою домовленістю з матір`ю дітей. Побачення, за згодою, можуть відбуватися в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей із обовязковим урахуванням стану здоровя, бажання, інтересів та потреб дитини (а.с.90-96).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

У ч.1 ст. 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Суд доходить висновку, що позивачі звернулися до суду з позовом на законних підставах та мають право приймати участь у вихованні онуків та спілкуванні із ними.

Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Європейський суд з прав людини в п.47 та п.50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8.

Враховуючи усе вищенаведене, беручи до уваги думку сторін, а також з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, враховуючи їх вік, стан здоров`я та відношення до батьків і дідуся з бабусею, суд приходить до висновку про можливість побачень позивачів з онуками лише в присутності матері, оскільки відлучення ОСОБА_6 від матері в примусовий спосіб може призвести до ще більшого супротиву і небажання її спілкуватися з бабусею і дідусем, може призвести до психоемоційної травми дитини. Суд не бачить перешкод у випадку згоди дитини та її матері на побачення ОСОБА_9 з дідусем і бабусею поза межами місця проживання відповідачки. При цьому позивачі повинні дотримуватися рекомендацій органу опіки та піклування в частині забезпечення дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку, враховувати стан здоровя дітей, попереджати матір про можливість спілкування з дітьми та повідомлення про їх місцезнаходження.

При цьому запропонований ОСОБА_2 графік побачень з онуками двічі в місяць в неділю не суперечить інтересам дітей, враховує освітні потреби старшої дочки і бажання матері також у вихідні мати можливість провести час з дітьми.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачів слід стягнути понесені позивачами судові витрати.

Керуючись ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 7, 257, 263 СК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не чинити перешкод ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у спілкуванні з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх участі у вихованні онуків.

Визначити спосіб участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вихованні їхніх онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши наступний графік перебування їх з онуками:

-двічі на місяць по неділях з 14.00 до 17.00 год. в присутності матері ОСОБА_2 , за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , а за згодою дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_2 також поза межами місця проживання матері.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) грн. понесених судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Ференц