Номер провадження: 22-ц/813/2215/25
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2022 з відповідача стягнуті аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 3000 грн щомісячно. Позивач стверджувала, що з часу ухвалення судового рішення стан її здоров`я погіршився, їй встановлена II групу інвалідності, а розмір аліментів, присуджених за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 10.08.2022 є недостатнім для забезпечення гармонійного, всебічного розвитку дітей з урахуванням майнового стану відповідача, а тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, стягнувши їх в розмірі 1/2 частки від доходу відповідача (а.с. 1-20).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2024 позовні вимоги було вирішено задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача (а.с. 83-85).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд змінити резолютивну частину рішення в частині розміру аліментів та стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей у розмірі від всіх видів заробітку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що визначений судом розмір аліментів є завеликим, оскільки відповідач, в свою чергу, окрім аліментів також оплачує й інші розходи на дітей, а тому достатнім розміром буде частка. При цьому, зазначаючи, що заробітна плата відповідача в різні періоди служби з 01.03.2022 по 31.12.2023 (до подання податкової декларації) складала від 21000,0 грн до 142000,0 грн, що в середньому за 20 місяців служби склала 48081,72 грн на місяць, а отже аліменти на дітей у розмірі 1/3 від всіх видів доходу в місяць можуть складати 16000,0 грн, тобто по 8000,0 грн на кожну дитину, що більш ніж в два з половиною рази більше ніж визначено рішенням суду по справі № 521/2877/21 (а.с. 87-91).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст. 369 ЦПК країни визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, майновий стан сторін, стан здоров`я позивача, вважав доведеними та обґрунтованими, з огляду на реалії життя, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. Перешкоди для сплати аліментів у визначеному розмірі судом першої інстанції не встановлено (а.с. 84).

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками суду першої інстанції та відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінка апеляційного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27 лютого 1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За обставинами даної справи сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5-6). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року, в цивільній справі №521/2877/21 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти по 3000 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення кожним із дітей повноліття (а.с. 14-19). На час вирішення спору діти проживають із матір`ю, що не оспорювалося відповідачем.

Звертаючись до суду із даним позовом, свої вимоги позивач обґрунтовувала погіршенням стану її здоров`я, що підтверджується довідкою Суворовської МСЕК серія 12ААГ № 494984 про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності (а.с. 7), збільшенням витрат на утримання дітей, а також зміною матеріального стану відповідача, який 25 лютого 2022 року був призваний на військову службу до лав ЗСУ (а.с. 1).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у цивільній справі №565/2071/19).

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з копією довідки №145 від 25 березня 2024 року Військової частини № НОМЕР_1 та військовим квитком серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , військове звання головний старшина (а.с. 80).

Розмір заробітної плати відповідача в період служби з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела, суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку, військового збору, варіювався від 13182,36 грн до 142 565,11 грн (а.с. 71-72).

За довідкою в/ч НОМЕР_1 від 25.03.2024 р. № 989/1103 фактичний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2023 року по 01 лютого 2024 року склав 252850,10 грн, з урахуванням відрахувань; із них сплачено аліментів в розмірі 37044,77 грн (а.с. 79).

Інших доказів щодо наявності у відповідача інших джерел доходу, належності йому на праві власності об`єктів рухомого та/або нерухомого майна (у тому числі таких, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів), грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти визначеного судом першої інстанції розміру аліментів, апелянт, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі, вважає такий розмір аліментів необґрунтованим та завеликим. При цьому, на думку апелянта, достатнім розміром аліментів на утримання двох дітей буде 1/4 частина від усіх його видів заробітку (а.с. 78, 88).

Проаналізувавши довідки про доходи відповідача, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта в цій частині, оскільки при встановленні розміру аліментів на рівні 1/4 частини доходу/заробітку відповідача на утримання двох дітей (враховуючи те що, щомісяця дохід позивача є різним та після всіх відрахувань, в тому числі і зі сплати аліментів, розмір його заробітної плати варіюється від 13182,36 грн до 142 565,11 грн) такий розмір може бути меншим, ніж той, що був встановлений на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року, в цивільній справі №521/2877/21 (по 3000 грн щомісяця на кожну дитину), а отже не відповідатиме принципу забезпечення найкращих інтересів дітей.

Тому, в контексті встановлених обставин справи, враховуючи матеріали справи, пояснення та процесуальну позицію сторін, факт перебування відповідача на військовій службі та отримання ним доходу, а також стан здоров`я позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки такий спосіб стягнення аліментів (у частині від доходу) забезпечить належний рівень матеріального утримання 2 неповнолітніх дітей сторін, а також у разі зміни доходу платника аліментів не вплине на регулярність сплати аліментів та запобігатиме утворенню заборгованості з їх сплати.

Щодо доводів апелянта про надання іншої, окрім аліментів, матеріальної допомоги на утримання дітей апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження понесених витрат з боку відповідача на утримання дітей, відмінних від сплати аліментів, ні до суду першої інстанції, ні при подання апеляційної скарги до матеріалів справи не долучено, тому зазначені аргументи апелянта судом апеляційної інстанції також відхиляються. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький