441/2515/24 2/441/165/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.01.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація, про визнання недійсним та скасування розпорядження, Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

04.10.2024 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Після смерті тітки відкрилася спадщина на належне їй майно земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.5510 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії І-ЛВ № 016769 від 12.02.2002. Після смерті тітки вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку на вищевказану земельну ділянку, оскільки Державний акт на право власності на неї було видано після смерті ОСОБА_2 .

Зазначала, що оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002, на підставі якого і був виданий ОСОБА_2 Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016769, як і сам акт були видані після смерті ОСОБА_2 , такі слід визнати недійсними та скасувати. Оскільки ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату, таке її право не може бути звужене видачею правовстановлюючих документів після її смерті. А відтак належне ОСОБА_2 на час смерті право на земельну частку (пай) увійшло в склад спадкового майна і було успадковане нею.

Просила суд визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1.5510 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016769, виданий 12.02.2002 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 330, скасувавши в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2.06 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 138165, виданого 28.02.1997 та зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів за № 186, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задоволити (а.с.19).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав письмові пояснення у справі, в яких позов визнає та просить його задоволити і одночасно просять розглянути справу у його відсутності (а.с.18).

Представники третіх осіб у справі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Згідно Витягу з Книги записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області № 0.13-0.91-2581/15-24 від 29.07.2024 на ім`я ОСОБА_2 28.02.1997 було видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 138165, зареєстрований в реєстрі за № 186, згідно з яким їй було передано право на земельну частку (пай) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області в розмірі 2.06 умовних кадастрових гектари на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 24 від 12.01.1996.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Речичани Городоцького району Львівської області, склавши за свого життя заповіт, посвідчений секретарем Речичанської сільської ради Мельник О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2, яким зазначене у заповіті майно, в тому числі спірну земельну ділянку, заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 . Згідно довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області № 101 від 27.03.2024 ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала на АДРЕСА_1 одна. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Довідкою Городоцької міської ради Львівської області № 361 від 14.11.2024 стверджується, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації та вступила в управління майном (а.с.32).

12.02.2002 на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016769, згідно з яким ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.5510 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради. Вказаний акт було видано на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 68 від 12.02.2002.

ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_2 спірну земельну ділянку через те, що правовстановлюючі документи на таку були видані після смерті спадкодавця.

В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За ст.534 ЦК України в редакції 1963 кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 2.06 умовних кадастрових гектари без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради, що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 138165 від 28.02.1997, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 186, таке право увійшло до складу її спадкового майна.

Оскільки племінниця ОСОБА_2 ОСОБА_1 , проживала разом з тіткою на час її смерті, вона вважається такою, що спадщину прийняла в порядку ст.549 ЦК України в ред. 1963. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні ОСОБА_2 , судом не встановлено, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий на підставі вищевказаного розпорядження, були видані після смерті ОСОБА_2 , а саме в лютому 2002, такі слід визнати недійсними та скасувати.

Враховуючи те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами справи, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку їй було відмовлено з огляду на те, що правовстановлюючий документ на таку був виданий після смерті спадкодавця, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

На підставі ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст. 529, 548-549 ЦК України в ред. 1963, керуючись ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1.5510 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Визнати недійсними та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016769, виданий 12.02.2002 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 330, яким підтверджується передача у власність земельної ділянки площею 1.5510 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради, скасувавши в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) площею 2.06 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 138165, виданого 28.02.1997 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 24 від 12.01.1996 та зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів за № 186, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.