СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/626/24
Провадження №2/547/37/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.О.Харченко,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у залі судових засідань № 2, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Фінтраст Україна" (далі ТОВ "ФК") адвокат Є.О.Городніщева звернулася з позовом в електронній формі до відповідача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за електронним договором № 5247987 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021 (далі кредитний договір), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус Україна") та ОСОБА_1 , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 45480,00 грн з яких 12000,00 грн сума кредиту, 33480,00 грн проценти за користування кредитом. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу 10000,00 грн.

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023, укладеного між ТОВ "Авентус Українас" та ТОВ "ФК".

Ухвалою суду від 11.06.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 11.06.2024 і позовної заяви з додатками. Також задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ КБ "ПриватБанк" відомостей щодо можливої належності ОСОБА_1 картки НОМЕР_1 , а також зарахування на неї 20.12.2021 грошової суму 12000,00 грн від ТОВ "Авентус Україна".

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, у позові та своїх заявах від 01.10.2024 і 15.01.2025 просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 7,126, 137-139).

Заявою від 16.01.2025 просила змінити найменування позивача у цивільній справі № 547/626/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" на підставі рішення № 251124/1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 (а.с. 141-146).

Відповідач відзивом від 06.08.2024 та у своїх додаткових поясненнях від 04.11.2024 просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Із додатку "Дія" йому стало відомо про те, що ТОВ "ФК" звернулося до Семенівського районного суду Полтавської області до нього із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Та повідомив, що 20.12.2021 він переглядав додатки і в якийсь зайшов, щось подивився, ставив галочки, а потім вийшов, а пізніше надійшло повідомлення,про те, що між ним та ТОВ "Авентус Україна" укладено кредитний договір на суму 12000,00 грн і що вони будуть перераховані на його рахунок. Він зателефонував на гарячу лінію товариства, де йому повідомили? що до надходження коштів він не може закрити кредит чи анулювати його, тоді за рекомендацією оператора він вирішив почекати поки надійдуть кошти, їх відразу ж повернути і закрити кредит. Пройшов день, два, тиждень, коштів не надходило, почалась війна і він забув про цей неприємний інцидент, вважав, що оператор пішла йому на зустріч та анулювала цей договір. Протягом 2022-2023 років ні дзвінків, ні листів, ні повідомлень йому не надходило про те що він має заборгованість перед. Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї і зокрема Договором № 5247987 від 20.12.2021, повідомляє, що ТОВ "Авентус Україна" не виконала належним чином умови Договору, тобто не надала ОСОБА_1 кредит. Кошти від ТОВ "Авентус Україна" на його рахунок не надходили. На даний час створена така ситуація, що від ТОВ "Авентус Україна", кошти він не отримував, але компанія нарахувала йому заборгованість та продала цей кредит ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", яка донархувала відсотки, додала витрати на правову допомогу та звернулася до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання вказаного договору про надання споживчого кредиту ТОВ "Авентус Україна", зокрема щодо надання йому кредиту, а саме перерахування коштів на його картковий рахунок (не надано платіжне доручення про зарахування на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 коштів від ТОВ "Авентус Україна"); не надано детального помісячного розрахунку заборгованості (пеня, неустойка і т.д.), які були нараховані ТОВ "Авентус Україна", з дати укладення Договору на дату продажу кредиту ТОВ "ФК "Фінтраст Україна"; не надано розрахунку та не зазначено підстав відповідно до яких ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" донарахувала суми заборгованості по даному кредиту (а.с. 87-92, 127-131).

Позивач відповіддю на відзив від 07.08.2024 просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з доводами відповідача викладеними у відзиві не погоджується і вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Кредитний договір між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладення електронного Кредитного договору та процедура укладення електронного кредитного договору детально описана у позовній заяві. 20.12.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний Договір № 5247987 про надання споживчого кредиту. Так, на підтвердження укладення Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ "Авентус Україна", позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви № 4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора "М962887", який відповідно до вимог чинного законодавства був власноруч введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", що свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклади в належний формі Кредитний договір. Також відповідач оформлюючи кредитний договір знаходиться на Веб-сайті ТОВ "Авентус Україна" https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому находить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитися з правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету має тільки відповідач. А тому жодних сумнівів в тому, що 20.12.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 5247987 про надання споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Позивачем, було здійснено адвокатський запит до банку-емітенту платіжної картки щодо підтвердження належності картки відповідачу та перерахування коштів за договором первісним кредитором. Сума заборгованості розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "Авентус Україна", як первісним кредитором. Оскільки ТОВ "Авентус Україна" не є банківською установою, то відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Так, укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у Договорі; знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов, якщо споживач до 19.01.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначено в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 20.01.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 264,00 грн. У зв`язку з веденням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення навантаження процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 18.06.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (19.06.2022-17.08.2022) в межах строку договору відповідно до наступного: 12000грн*1,99%=238,8грн*60 календарних днів=14328 грн. Також слід зазначити, те, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору (а.с. 98-117).

16.01.2025 сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши складені сторонами письмові заяви по суті справи, їх пояснення, надані судові дані і докази, суд встановив таке.

Згідно рішення № 251124/1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування Товариства на повне найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Фінтраст Капітал" (а.с. 143, 144, 145).

20.12.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5247987 про надання споживчого кредиту у розмірі 12000,00 грн строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата повернення кредиту 15.12.2022 вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Спосіб та строк надання кредиту: шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . З нарахуванням процентів на наступних умовах: стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору; знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 19.01.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу. Визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставко на звичайних (стандартних) умовах. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 24079,41 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6108,93 % річних. Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 94080,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 87276,00 грн. За порушення умов цього Договору сторони несуть відповідальність. У випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом 3 календарних днів, після закінчення строку користування кредитом, пеня та/або штраф за несвоєчасне виконання не нараховується. У випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач повинен сплатити товариству штраф у розмір 150,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 132,00 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (а.с. 10-14).

Вказаний договір позики підписаний електронним підписом відповідача Д.Д.Огар одноразовим ідентифікатором М962887, 20.12.2021 15:51:07 (а.с. 15).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК).

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відтак суд робить висновок про належне укладення договору про надання споживчого кредиту № 5247987 від 20.12.2021 про отримання відповідачем ОСОБА_1 кредиту у ТОВ "Авентус Україна" у сумі 12000,00 грн.

Доводи відповідача про не укладення договору спростовано.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК).

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

ТОВ "Авентус Україна" є фінансовою установою і має право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" має право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надавати послуги з факторингу (а.с. 37, 38, 40, 41, 58-64, 65-72).

Згідно довідки ТОВ "ФК "Контрактовий Дім" від 04.05.2023 № 2635 ТОВ "ФК "Контрактовий дім" повідомило ТОВ "Авентус Україна" про успішність операції по картці НОМЕР_1 на суму 12000,00 грн, транзакція № 103782500 від 20.12.2021 15:52 (а.с. 52-53).

Згідно листа АТ КБ "ПриватБанк" від 09.08.2024 № 20.1.0.0.0/7-240814/65248 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 20.12.2021 здійснено грошовий переказ коштів на суму 12000,00 грн (а.с. 119).

Отже довод відповідача про не отримання ним кредитних коштів спростовано. ТОВ "Авентус Україна" належно виконало своє зобов`язання із надання відповідачеві кредиту 12000,00 грн.

Картка обліку за кредитним договором зазначає, що 20.01.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в сумі 264,00 грн (а.с. 23), а, отже знав про своє зобов`язання і частково його виконав.

Також у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.08.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 18.06.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою та нараховано проценти за 60 календарних днів (19.06.2022-17.08.2022) в межах строку договору відповідно до наступного: 12000грн*1,99%=238,8грн*60 календарних днів=14328 грн.

Тобто, ТОВ "Авентус Україна" закінчило нарахування, а позивач ТОВ "ФК" здійснювало нарахування з наступного дня, тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого сторонами строку договору. Нараховані проценти не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

18.04.2023 між ТОВ "ФК" та ТОВ "Авентус Україна" укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передало ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", а ТОВ "ФК" прийняло належні ТОВ "Авентус Україна" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у акті прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023, зокрема й за договором № 5247987 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021 (а.с. 47-51).

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5247987 від 20.12.2021 не погашена і складається із суми заборгованості в розмірі 45480,00 грн, з яких 12000,00 грн сума кредиту, 33480,00 грн проценти за користування кредитом.

Згідно картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором № 5247987 від 20.12.2021 позичальника ОСОБА_1 , останній має заборгованість перед ТОВ "Авентус Україна" у загальній сумі: 31152,00 грн, з яких 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19152,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 22, 23-35).

Згідно п. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК).

Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги (ст. 1080 ЦК).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "Авентус Україна" до відповідача ОСОБА_1 за договором № 5247987 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № № 5247987 від 20.12.2021. Відповідач має заборгованість перед позивачем за вищевказаним кредитним договором і позов підлягає повному задоволенню розмірі 45480,00 грн.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору (а.с. 79,80).

Позивач надав докази понесення 10000,00 витрат на професійну правничу допомогу, що надана адвокатом Є.О.Городніщевою, зокрема: договір про надання правничої допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024, рахунок на оплату по замовленню № 2945-28/05-2024 від 28.05.2024 адвокату Є.О.Городніщевій 10000,00 грн (а.с. 21, 22, 35-36).

Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268).

Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Відтак суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача із 10000,00 грн до 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 133, 134,ь 137, 141, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за договором № 5247987 про надання споживчого кредиту від 20.12.2021 у сумі 45480,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 2422,40 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 5000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх із 10000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна") (місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2; ідентифікаційний код 44559822).

Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складене 16.01.2025.

Суддя В.Ф.Харченко