Справа № 464/5967/23 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/2833/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Львів

Справа № 464/5967/23

Провадження № 22ц/811/2833/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана її представником ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 30 липня 2024 року у складі судді Бойко О.М. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про розірвання договору довічного утримання; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та залишення у власності частини майна, яке є об`єктом договору довічного утримання,-

встановив:

12 вересня 2023 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання. Просив розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 26 червня 2009 року між ним (позивачем) та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. і зареєстрований в реєстрі за №653. В обґрунтування позову посилається на те, що після розірвання шлюбу 2 квітня 1981 року він проживав один у належній йому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із наявністю ряду вікових хронічних захворювань, постійним лікуванням, у нього виникла потреба у сторонньому догляді. 26 червня 2009 року на пропозицію ОСОБА_6 між ними (сторонами) укладено договір довічного утримання (догляду). За умовами договору він передав у власність відповідача належну йому квартиру. Відповідач зобов?язалась забезпечувати його утриманням (доглядом) довічно на умовах цього договору. Згідно із п. 7 договору відповідач зобов?язалась довічно утримувати його і доглядати, зокрема, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну; щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг. Зазначає, що 25 листопада 2009 року він вийшов на пенсію у зв`язку з інвалідністю другої групи загального захворювання. 3 того часу регулярно лікувався амбулаторно і стаціонарно у зв?язку із вкрай незадовільним станом здоров?я. Стверджує, що фізіологічний стан не дозволяв йому (позивачу) самостійно вільно пересуватись. Значна частина захворювань пов?язана із неналежним харчуванням і антисанітарією в квартирі. Вказує, що за увесь час численних відвідин лікарень відповідач його не супроводжувала. ОСОБА_5 не цікавилась станом його здоров?я, не придбавала для нього медикаменти. Також відповідач допустила наявність заборгованості по оплаті комунальних послуг, яка складає 31 484 грн. перед ОСББ «Сихівчани-1». 16 травня 2023 року комісією ОСББ «Сихівчани-1» складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання і матеріального стану, яким підтверджено, що він проживає у квартирі у занедбаному стані, проживає сам і за ним ніхто не доглядає, у нього немає чистого одягу чи готової до споживання їжі, у квартирі відсутній кухонний інвентар, меблі, холодильник, пральна машина, посуд, в газовій плиті працює один пальник, мийка брудна, іржава, вкрита шаром жиру, вікна і віконні блоки у аварійному стані і потребують негайної заміни, санвузол у аварійному стані, унітаз не працює, замість душа обрізок шлангу, ванна і унітаз вкриті каменем, іржею і цвіллю, труби водопостачання іржаві, переважно облицювальна плитка відсутня, квартира умебльована старими поламаними меблями. Умови договору щодо надання грошового утримання відповідач часткового і несистематично виконувала, однак догляду не надавала. З огляду на невиконання відповідачем істотних умов договору, просить позов задовольнити та розірвати договір довічного утримання (догляду).

15 грудня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 26 червня 2009 року та визнати за нею право власності на 4/5 частин квартири АДРЕСА_2 загальною площею 40,8 кв.м. В обґрунтування позову посилається на те, що з часу укладення договору довічного утримання (догляду), впродовж тривалого часу - більш як 14 років належним чином виконувала умови договору довічного утримання, а саме надала одноразове грошове утримання, що було визначено сторонами у розмірі 30 000 грн., та здійснювала оплату щомісячних платежів, які були встановлені договором, надавала у можливість продовж 173 місяців проживати ОСОБА_4 у вказаній квартирі, належно виконувала свої обов`язки за договором, і вважає справедливим залишити їй у власності 4/5 частки у квартирі, шляхом визнання за нею права власності. Просить розірвати договір з підстав неможливості його подальшого виконання, у зв`язку із обставинами, що мають істотне значення. Такими обставинами є те, що на даний час вона ( ОСОБА_5 ) перебуває за межами України, де супроводжує та займається організацією лікуванням своєї матері, у зв`язку з чим вона не має можливості виконувати умови договору довічного утримання (догляду). Просить її позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року задоволено позов ОСОБА_4 . Розірвано договір довічного утримання (догляду), укладений 26 червня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. та зареєстрований в реєстрі за №653. Вирішено питання судових витрат. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову; відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 . Посилається на доводи своєї позовної заяви. Крім того, вказує, що здійснення нею ( ОСОБА_5 ) на користь ОСОБА_7 регулярних періодичних платежів на виконання умов договору довічного утримання та належне виконання інших умов цього договору підтверджуються доказами, які також підтверджують тривалі, стійкі фактичні правовідносини сторін щодо однакового розуміння та виконання сторонами умов договору довічного утримання. Стверджує, що з урахуванням положень абз. 3 п. 7, п.8, п 10 договору довічного утримання, змісту паспорту до договору довічного утримання, укладаючи та виконуючи такий договір, сторони розуміли взаємні права та обов?язки, а також те, що особистий догляд ОСОБА_8 за ОСОБА_4 таким договором не передбачений. Впродовж багатьох років вона ( ОСОБА_8 ) надавала ОСОБА_4 грошове утримання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримав, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_5 та відмову в позові ОСОБА_4 , посилаючись на доводи позовної заяви.

Представник ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

З аслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 26 червня 2009 року між ОСОБА_4 до ОСОБА_5 укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. і зареєстрований в реєстрі за №653.

Згідно з п. 1 цього договору ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 40,8 кв.м, а ОСОБА_5 зобов?язалась забезпечувати його утриманням (доглядом) довічно на умовах цього договору.

Право власності позивача на цю квартиру зареєстровано 19 серпня 1993 року згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 14703805 від 29 травня 2007 року.

Відповідно до п.7 договору відповідач зобов?язалась довічно утримувати ОСОБА_10 . Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент, який оцінюється у розмірі 500 грн. на місяць, які будуть надаватись ОСОБА_10 щомісячно.

Згідно із п.7 договору ОСОБА_6 , як набувач, зобов?язана щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). До оплачувальних комунальних послуг належать плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання та електроенергія в обсязі до 150 кВт абонентська плата за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов). Набувач має право передавати гроші за вказані комунальні послуги безпосередньо відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів відчужувач несе відповідальність за сплату комунальних послуг в розмірі отриманих ним коштів. Набувач зобов?язаний перевести всі рахунки по сплаті комунальних послуг на своє ім?я та самостійно сплачувати їх.

Відповідно до п.8 договору сторони визначили, що грошове утримання буде щомісячно виплачуватись, починаючи з моменту укладання цього договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою за адресою: АДРЕСА_1 або на вказаний поточний рахунок: № НОМЕР_1 , МФО 305299, ОКТО 14360570, картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», отримувач платежу - ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Згідно із п. 9 договору одноразове грошове утримання визначено сторонами за спільною згодою у розмір 30 000 грн., які виплачені при підписанні цього договору.

Відповідно до п.13 договору він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - у судовому порядку.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання укладеного сторонами договору довічного утримання, оскільки відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань за цим договором.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 , є людиною похилого віку (1943 року народження) та за станом здоров`я йому встановлено інвалідність другої групи довічно.

З копій медичних документів, вбачається, що позивач неодноразово звертався до медичних закладів, перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

З показів свідків ОСОБА_11 (сусід позивача) та ОСОБА_12 (голова ОСББ «Сихівчани-1») вбачається, що позивач понад вісім років перебуває у складному стані, оскільки має ряд важких хвороб, не може себе самостійно обслуговувати, квартира, у якій живе, знаходиться у жахливих умовах, що було відображено у відповідному акті комісії ОСББ «Сихівчани-1». Відповідача вони жодного разу не бачили, ОСОБА_5 догляду за ОСОБА_4 не здійснює.

З акту ОСББ «Сихівчани-1» обстеження житлово-побутових умов проживання і матеріального стану ОСОБА_4 від 16 червня 2023 року вбачається, що він (позивач) проживає у квартирі у занедбаному стані, проживає один і за ним ніхто не доглядає, у нього немає чистого одягу чи готової до споживання їжі, у квартирі відсутній кухонний інвентар, меблі, холодильник, пральна машина, посуд, в газовій плиті працює один пальник, мийка брудна, іржава, вкрита шаром жиру, вікна і віконні блоки у аварійному стані і потребують негайної заміни, санвузол у аварійному стані, унітаз не працює, замість душа обрізок шлангу, ванна і унітаз чорні, вкриті каменем, іржею і цвіллю, труби водопостачання іржаві, переважно облицювальна плитка відсутня, квартира умебльована старими поламаними меблями. Зазначене підтверджує факт потреби позивача у догляді та не здійснення відповідачем такого догляду. Факт не здійснення догляду ОСОБА_5 не заперечується.

З квитанцій та відомостей про рух коштів вбачається лише часткове перерахування відповідачем коштів на утримання позивача в розмірі, визначеному договором. Зазначені докази не підтверджують щомісячної сплати таких коштів у визначений договором строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Згідно із ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання передбачає співмірність між вартістю переданого стороною цінного майна та отриманого натомість матеріального забезпечення та/або догляду від сторони, що отримала у власність майно значної цінності.

Законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку, хвороб та потребі в сторонній допомозі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини.

Згідно із ч. 1 ст. 756 цього Кодексу правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.

Верховний Суд у постанові від 13 травня 2021 року (справа № 752/818/17) та від 24 червня 2021 року (справа № 644/1566/19) зазначив, що істотними умовами договору довічного утримання є: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваному житловому будинку, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг. Відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності тих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 6 травня 2020 року у справі № 755/1750/19.

Цивільне законодавство покладає на відповідача, як набувача відчуженої за договором довічного утримання квартири, обов`язок доведення належного виконання нею договірних зобов`язань за спірним договором по довічному утриманню та догляду за ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду, спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

З п.1 договору довічного утримання вбачається, що відповідач зобов`язалась забезпечувати ОСОБА_4 утриманням (доглядом) довічно.

У пункті 7 договору сторони визначили вартість харчування, одягу та необхідної допомоги в розмірі 500 грн. щомісячно, які набувач зобов`язалася перераховувати відчужувачу шляхом поштового переказу або через банківські установи, або іншим зручним для сторін способом.

Пунктом 1 договору сторонами визначено предмет такого договору - утримання (догляд).

Відповідач відповідно до засад справедливості повинна була здійснювати такий догляд, виявляючи піклування та турботу щодо позивача.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо надання щомісячного грошового утримання позивачу, а саме відсутність відомостей про щомісячне перерахування грошових коштів у визначений договором строк, а також ненадання догляду позивачу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного між сторонами та вірно відмовив у позові ОСОБА_5 про розірання договору довічного утримання (догляду) від 26 червня 2009 року з визнанням за відповідачем права власності на 4/5 частин квартири АДРЕСА_2 загальною площею 40,8 кв.м. Оспорюваний договір розірвано судом з підстав, передбачених ч.1 ст.756 ЦК України, підстави для визнання за ОСОБА_5 частки у праві власності на спірну квартиру відсутні.

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи на підставі аналізу наданих доказів та не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка підписана її представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 27 січня 2025 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк