Справа № 126/1036/24
Провадження № 22-ц/801/201/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуСправа № 126/1036/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Сащуком Мар`яном Михайловичем, на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, постановлене у складі судді Хмеля Р. В. в м. Бершадь, дата складення повного рішення відповідає даті його ухвалення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Сащука М. М., звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області із позовом про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 січня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2020 року по справі № 126/351/20 стягнуто з позивача на користь відповідачки, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 лютого 2020 року і до повноліття дитини.

Обґрунтовуючи підстави зменшення розміру аліментів, позивач вказував на те, що на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю 3 групи. Також в лютому 2023 року він був мобілізований до ЗСУ і з березня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та бере активну участь в заходах по захисту Батьківщини, у зв`язку з чим його середній місячний дохід за останній рік становить близько 85 000 грн. в місяць. За вказаний період з позивача в рахунок аліментів було стягнуто 252 304, 2 грн, що є надмірним.

Тому позивач просив зменшити розмір аліментів з частини до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, вказавши, що навіть у випадку зменшення розміру аліментів їх сума становитиме приблизно 10 000 грн, що є достатнім для забезпечення дитини та значно перевищує гарантований мінімальний розмір аліментів.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з нього аліментів на дитину на користь ОСОБА_2 та визначення таких у меншій частці, ніж гарантовано чинним сімейним законодавством. Суд не приймає до уваги покликання позивача на зміну його матеріального стану у зв`язку з необхідністю забезпечення батьків, оскільки позивачем надано докази, що обоє його батьків є пенсіонерами, відповідно вони отримують пенсію, а добровільне надання допомоги батькам не може впливати на виконання зобов`язань щодо його дитини. ОСОБА_1 належними та допустимим доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із витратою додаткових коштів, пов`язаних із виконанням службових обов`язків ЗСУ.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 29 листопада 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Сащука М. М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що пенсія батьків позивача становить у кожного з них по 2 980 грн. в місяць, якої не вистачає на прожиття, а тому обоє батьків повністю залежні у фінансовому плані від позивача.

Суд не дав оцінки твердженню позивача, що в разі зменшення розміру аліментів з до 1/8 частини від доходу позивача, розмір аліментів на дитину становитиме в середньому 10 000 грн. в місяць, що майже у вісім разів перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів та майже в 4 рази мінімальний рекомендований розмір аліментів. Саме тому, зменшення розміру аліментів фактично не відіб`ється на інтересах неповнолітньої дитини, проте дасть змогу позивачу раціональніше розподіляти кошти на всіх членів його сім`ї, а також на себе і витрати, пов`язані зі службою. Не погоджується також з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення аліментів буде спрямоване на неналежне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам, оскільки, по-перше, тягар утримання дитини повинні нести обоє батьків, а не тільки батько, по-друге, витрати, які стосуються: підготовчих курсів з математики та англійської мови, навчання в танцювальному колективі, про які наголошувала відповідачка, відносяться до додаткових витрат на дитину.

Від відповідачки в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2020 року у цивільній справі № 126/153/20 (а. с. 12 13);

- позивач та відповідачка є батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2020 року у цивільній справі № 126/351/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2020 року і до повноліття дитини (а.с.14 15);

- 18 травня 2020 року Бершадським районним судом Вінницької області на виконання рішення про стягнення аліментів видано виконавчий лист (а. с. 16), за яким 15 липня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 62573916 (а.с.17 18);

- згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 62573916, заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня, розмір аліментів за період з березня 2023 по січень 2024 року варіюється від 13 634,91 грн (березень 2023) до 31 551,91 грн (січень 2024) (а. с. 21 22);

- батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 25);

- ОСОБА_5 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонеркою по інвалідності третьої групи (а. с. 26-28);

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонером за віком (а. с. 30 32)

- згідно довідки про доходи (а .с. 79) заробітна плата ОСОБА_1 за квітень липень 2024 року становить 476 717, 08 грн (без вирахування податків), сплачено аліментів в розмірі 118 425,06 грн.

Між сторонами виник спір про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Питання зміни розміру аліментів врегульовано в статті 192 СК України, в частині 1 якої зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду від 22 серпня 2022 року в справі №712/6313/21).

Аналіз цих норм права свідчить, що підставами для зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Причому законодавство не містить норми, яка б пов`язувала підстави для зменшення розміру сплачуваних платником аліментів виключно з погіршенням матеріального становища, адже такою підставою може бути і покращення матеріального становища, що й має місце в справі яка розглядається.

Відтак висновок суду першої інстанції про те, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива виключно за умови погіршення матеріального становища платника, - є невірним та не ґрунтується на нормах закону.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Стверджуючи про зміну свого майнового стану, позивач покликався на наявність у нього батьків пенсійного віку, які отримують мінімальну пенсію та яких він зобов`язаний утримувати, а також на те, що розмір сплачуваних ним аліментів значно перевищує не тільки рекомендований, але й гарантований розмір аліментів на дитину.

Оцінюючи зміну майнового стану позивача, суд першої інстанції вірно виснував, що наявність батьків пенсійного віку не свідчить про погіршення майнового стану, оскільки батьки мають власний дохід та отримують пенсію.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків виникає за умови, коли батьки є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги (частина 1 статті 202 СК України) або ж зобов`язані брати участь в додаткових витратах на батьків, зумовлених тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (частина 1 статті 2023 СК України). Позивач у справі не довів, що у нього виник обов`язок утримання батьків в силу закону, а виконання морально-етичного обов`язку по наданню батькам матеріальної допомоги свідчить про його людяність та порядність, проте не є підставою для зменшення розміру аліментів на дитину.

Як зазначено у статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень.

Дохід позивача ОСОБА_1 в середньому складає 119 000 грн на місяць (довідка про доходи на а. с. 79), а розмір аліментів, які ним сплачуються в присудженому рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2020 року у справі № 126/351/20 розмірі ( частина), в середньому становить приблизно 22 880 гривень.

Відтак з моменту служби позивача ОСОБА_1 у Збройних силах України розмір аліментів, які він сплачує на дитину, більш як в сім разів перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів.

Тому в разі зменшення розміру аліментів з до 1/8 частини від доходу ОСОБА_1 , розмір аліментів на дитину становитиме в середньому 10 000 грн. в місяць, що більш як в три рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів, тому права дитини на належне утримання при такому розмірі аліментів порушеними не будуть.

Відтак висновок суду першої інстанції про те, в разі зменшення розміру аліментів дитина отримуватиме неналежне майнове забезпечення, - не відповідає обставинам справи та є немотивованим.

Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Основною метою аліментних виплат є забезпечення гідного рівня життя для дітей. Батьки є рівними в обов`язку утримувати дитину.

Заперечуючи проти зменшення розміру аліментів, відповідачка не надала суду жодного доказу на підтвердження свого матеріального становища та який розмір матеріальних витрат вона несе по утриманню дитини. Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів на дитину (а.с.86), як вбачається з його змісту, свідчить про те, що дитина забезпечена всім необхідним, проте за рахунок яких коштів та який їх розмір витрачається на дитину щомісяця, - згаданий висновок не містить, тому є неінформативним.

Відтак з урахуванням вищевикладеного, встановлених дійсних обставин справи на підставі належних та достовірних доказів, урахувавши матеріальне становище платника та отримувача аліментів, беручи до уваги рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, право дитини на належне матеріальне утримання, - апеляційний суд виснує, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а доводи апеляційної скарги є підставними. Відтак рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року слід скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити: зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з до 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цією постановою та до досягнення дитиною повноліття.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Сащуком М. М., обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини, тому рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

При цьому суд роз`яснює сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений або зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів із зазначенням мотивів для такого, та що ОСОБА_2 вправі за наявності підстав для того звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

На підставі викладеного та керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Сащуком Мар`яном Михайловичем, задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2020 року по справі № 126/351/20.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цією постановою суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2020 року по справі № 126/351/20, припинити з дня набрання законної сили цією постановою та повернути виконавчий лист до Бершадського районного суду Вінницької області після завершення виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий буд. АДРЕСА_1 , місце роботи в/ч НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча буд. АДРЕСА_2

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало