Справа № 211/6018/24
Провадження № 2/211/301/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.2021 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/11120703-СК_SB. Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договорами. Всупереч умовам кредитних договорів відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит. На підставі договору факторингу НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором № 002/11120703-СК_SB складає 29661,68 грн, з яких: 18956,00 грн - сума заборгованості за по тілу кредиту; 10705,68грн - сума заборгованості за відсотками. Також, 02.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100399593. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому грошові кошти. 16.07.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024. Відповідно до реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором в сумі 53900,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30900,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 01.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 193915 шляхом підписання його електронним підписом відповідача, як позичальника, відтвореним використанням позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер телефону відповідача відповідно до умов договору. 29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу № 29022024, відповідно до якого позивачем набуто право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на суму 19359,99 грн., з яких: 11111,11 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8248,88 грн. сума заборгованості за відсотками.

Загальну суму заборгованості за кредитним договорами в розмірі 102921,67 рн. та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

24.09.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача просив справу розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, представник позивача подав до суду відзив на позов, в якому частково заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував, що відповідач не згоден з сумою відсотків, які нарахував позивач, пояснив, що відповідача було призвано до лав Збройних Сил України, у зв`язку з чим вимога про стягнення з нього заборгованості по процентам за користування кредитом є безпідставною, на підставі чого просив відмовити у задоволенні позову в частині нарахування відсотків.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій вказував, що договори укладено в електронній формі у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідач ознайомився та погодився з усіма його умовами, в іншому випадку договори б не було оформлені. Крім того, відповідач при укладанні кредитних договорів, не повідомив, що він є військовослужбовцем. Будь-яких доказів на спростування наявної заборгованості, зокрема контр розрахунок стороною відповідача не надано.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором, а також положеннями Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з цим, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи підтверджено, що 05 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/11120703-СК_SB(далі кредитний договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн., строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, пільгова процентна ставка 0,00001 %, базова процентна ставка 43,96 % річних, тип процентної ставки фіксована.

На підставі договору факторингу НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за вищезазначеним кредитними договорами перейшло до позивача. Згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором № 002/8260970-СК складає 29661,68 грн, з яких: 18956,00 грн - сума заборгованості за по тілу кредиту; 10705,68 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також, 02.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100399593. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,0% в день в межах строку кредитування.

16.07.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024. Відповідно до реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором в сумі 53900,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30900,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 3000,00 грн. сума заборгованості за комісією.

Крім того, 01.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 193915. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 11111,11 грн, строком на 8 тижнів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 255,5 % річних.

29.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 19359,99 грн., з яких: 11111,11 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8248,88 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Позивачем надано належні та допустимі докази укладення між кредиторами та відповідачем кредитних договорів та отриманням ним грошових коштів.

Отже суд доходить висновку, що між кредиторами та ОСОБА_1 були укладені електронні кредитні договори відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав грошові кошти та право вимоги за цими договорами на підставі договорів факторингу перейшло до позивача.

Відповідач в свою чергу зазначає, що з 27.08.2022 р. проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

Положеннями пункту 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.12, ч.ч.1, 3 ст.13, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявними у справі доказами доведено, що кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитними договорами та надав відповідачу кредитні кошті згідно умов кредитного договору.

Факт отримання відповідачем грошових коштів на наявність боргу за тілом кредиту в розмірі доводиться, розрахунками заборгованості за кредитним договором, та не заперечується самим відповідачем.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач як військовослужбовець згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів за кредитним договором.

Позивач, представляючи свою справу, не скористався своїм правом надати уточнений розрахунок заборгованості відповідача по відсотках, який би враховував проходження останнім військової служби. Суд, в свою чергу, розглядаючи матеріали цієї справи, позбавлений можливості самостійно визначити вказану суму, оскільки розрахунки, надані позивачем, не містять достатньо деталей. Зокрема, представлені дані не мають подробиць щодо помісячного розподілу заборгованості, що унеможливлює точне обчислення відсотків по заборгованості. Окрім того, розрахунки не враховують специфічну ситуацію відповідача, пов`язану з його фактичним проходженням військової служби, що також могло б вплинути на фінальну суму нарахувань. Відсутність цих важливих даних залишає суд без необхідної інформації для прийняття обґрунтованого рішення по справі. Таким чином, суд не може дійти до об`єктивного висновку щодо точного розміру заборгованості відповідача по відсотках, базуючись на тих даних, які вже були надані позивачем.

Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує із відповідача на користь позивача 50067,11грн. боргу за кредитними договорами.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( ) суму заборгованості у розмірі 50067 ( п`ятдесят тисяч шістдесят сім) гривень 11 коп., яка складається з наступного:

За Кредитним договором № Z75.00301.004413120 в розмірі 23 047.71 гри., з яких:

- 23 047.71 грн. - заборгованість за основним боргом.

За Кредитним договором 002/11120703-СК_SBв розмірі 18956,00 грн., з яких:

-18956,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту;

За Кредитним договором № 100399593 в розмірі 20000,00 грн., з яких:

-20000,00 грн. заборгованість за основним сумою боргу;

За Кредитним договором № 193915 в розмірі 11111,11 грн., з яких:

-11111,11 грн. заборгованість за основним сумою боргу;

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( ), сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат