Справа № 214/8898/24
23 січня 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Пугача Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/8898/24 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представники сторін: від позивача адвокат Маслюженко М.П.,
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 30.11.2016 між ПАТ «Ідея Банк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник), було укладено договір про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до договору, позичальник акцептував публічну пропозицію банку про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (скорочено ДКБОФО), що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою договору. Згідно з п.3 договору, банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку на таких умовах: максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди 7 100 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 48% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами банку; дата сплати платежу за попередній розрахунковий період до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30-й день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом договору. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав, відкривши позичальникові поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 7 100 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Позичальник користувався кредитними коштами, що відображено у виписці по його рахунку, однак свої зобов`язання за договором щодо повернення заборгованості та сплати процентів за користування кредитною лінією не виконав. Останній платіж здійснений ОСОБА_1 07.10.2019, внаслідок чого у нього сформувалась заборгованість у загальному розмірі 14 839 грн. 81 коп., що включає: заборгованість за основним боргом 5 927 грн. 66 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 8 912 грн. 15 коп.
Ухвалою суду від 19.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Згідно із клопотанням представника позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ»- адвоката Маслюженка М.П., викладеним у позові, останній просив справу розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, тим самим не заявив про свою участь в судовому засіданні. Клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення направлене представником додатково 10.12.2024.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку усіма можливими процесуальними способами, визначеними ст.128 ЦПК України, протягом визначеного строку відзив на позов не подав.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як слідує з п.2 договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту випуску (кредитна картка).
Згідно з п.3.1 договору, мінімальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. За умовами п.3.2 договору, ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 7 100 грн. Процентна ставка за користування кредитом становить 48% річних (п.3.3 договору). Термін користування кредитом 12 місяців.
У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом договору.
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір укладений сторонами правочину у простій письмовій формі, містить елементи договору приєднання, відповідає вимогам ЦК України. Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після його підписання у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Ідея Банк» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, дійсність якого є доведеною обсягом наявних у справі доказів. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір.
Судовим розглядом також встановлено, що після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав, відкривши позичальникові поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 7 100 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника двома траншами: першим 01.12.2016 у сумі 6 800 грн. та другим 01.12.2016 у суму 287 грн., що слідує з виписки по рахунку ОСОБА_1 . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Натомість позичальник ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, строк, на який було надано кредит за договором, сплинув 01.12.2017, останній платіж він здійсни 07.10.2019 та після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 16.11.2023 виникла заборгованість за основним боргом в сумі 5 927 грн. 66 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8 912 грн. 15 коп., що разом становить 14 839 грн. 81 коп. та підтверджується випискою по рахунку позичальника станом на 16.11.2023, довідкою-розрахунком боргу. Перевіряючи надані позивачем розрахунки заборгованості, судом встановлено, що всі суми сплати кредиту та процентів були у повній мірі враховані банком при розрахунку заборгованості за кредитом, надані розрахунки є детальними та містять всі складові заборгованості за кредитним договором, який відповідає умовам укладеного між сторонами правочину та вимогам матеріального права.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Ураховуючи, що АТ «Ідея Банк» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду.
Щодо можливості застосування до спірних правовідносин із стягнення заборгованості за кредитним договором положень ст.625 ЦК України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми ( ч.2 ст. 625 ЦК України).
Правовідносини, які склалися на підставі кредитних договорів, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.»
Таким чином, внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів, у ТОВ «САНФОРМ КАПІТАЛ» виникло право вимоги до нього про сплату 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3% річних, нарахованих після сплину строку кредитування за період з 31.10.2019 до 23.02.2022 виключно (дня, що передував введенню в Україні воєнного стану та обмежень на застосування ст.625 ЦК України) на заборгованість, узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України. За наведеним у позові розрахунком, розмір 3% річних 1 033 грн. 09 коп., інфляційних збитків 2 784 грн. 29 коп., є арифметично вірним, оскільки проведений з урахуванням індексів інфляції, визначених Державною службою статистики України за заявлений період та сукупного індексу інфляції. Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд також вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0.8 за пред`явлення позову до суду в електронному вигляді), витрати на правничу допомогу у сумі 5 200 грн., та витрати за поштове відправлення на адресу відповідача у сумі 40 грн., які є документально підтвердженими та обґрунтованими.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а також 5 200 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 40 грн. 00 коп. на компенсацію послуг за поштове відправлення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення у справі складено та підписано без проголошення 23.01.2025.
Суддя О.І. Євтушенко