Справа №333/9345/24
Провадження №2/333/866/25
22 січня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,-
25.10.2024 року адвокат Кириченко О.М., який діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 3 % річних, інфляційні втрати та судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 25.10.2022 року було відкрито виконавче провадження № 70151146.
Постановою Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.10.2024 року закінчено виконавче провадження № 70151146, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.
Оскільки відповідачка порушила своє грошове зобов`язання, позивачка вважає, що у неї виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме: на стягнення індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 569,32 грн, та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2129,43 грн.
Ухвалою суду від 01.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка ФОП ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, від останнього надійшла заява, в якій він підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити, справу просив розглянути без його участі та без фіксації процесу технічними засобами.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
25.10.2022 року Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та було відкрито виконавче провадження № 70151146.
15.10.2024 Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рахунок позивачки було сплачено суму в розмірі 1228,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6116. Призначення платежу: перераховані кошти на користь ОСОБА_1 утримані з ОСОБА_2 .
Постановою Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.10.2024 року закінчено виконавче провадження № 70151146, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.
Частиною 1 ст. 526 ЦК Цураїни визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
Виходячи зі змісту частини 1 статті 598, статей 599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу.
Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, зокрема в постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 905/3137/14-908/5775/14.
Відповідач мав грошові зобов`язання перед позивачем до 15.10.2024 року, що підтверджується заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 року по справі №333/147/22 та відповіддю Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса).
Зволікання ОСОБА_2 з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При обрахунку 3% річних за основу береться розмір простроченої суми, яка визначена у договорі, чи судовому рішенні, а не її еквівалент у валюті України.
Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження№14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що він є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи зволікання ОСОБА_2 з виконанням судового рішення, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 1560,11 грн. та 3% річних у сумі 569,32 грн. є обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: договір №2809/1 про надання правової допомоги від 28.09.2024 року, додаткову угоду №3 від 14.10.2024 року до вказаного договору, платіжну інструкцію №450 про оплату за надання послуг адвоката за договором №2809/1 в сумі 3 000,00 грн.
Розглянувши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (фактично представником позивача складено тільки позовну заяву, по справі було два судових засідання, у яких представник позивача участі не приймав), суд, керуючись принципами розумності, співмірності, справедливості та верховенства права, дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. судом покладається на відповідачів.
Керуючись 4-13, 17, 18, 81, 133, 137, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 530, 598-600, 604-610, 612, 625, 1054 ЦК України, суд
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )заборгованість за період з 31.08.2022 року по 15.10.2024 року в сумі 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 43 коп., яка складається з: 3% річних в розмірі 569,32 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1560,11 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.01.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод