Справа № 347/2367/24
Провадження № 2/347/104/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач в справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в АДРЕСА_1 . Його батьками є: батько- ОСОБА_2 та мати- ОСОБА_3 . З дня народження по даний час він проживає за адресою : АДРЕСА_1 , в господарстві бабусі , ОСОБА_4 та дідуся, ОСОБА_5 .

12.03.2010р. рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області, шлюб між його батьками був розірваний. Згідно, рішення суду його залишено проживати з матір`ю , ОСОБА_3 . Також, мати звернулася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовною завою про стягнення аліментів в її користь на його утримання. Рішенням суду було задоволено позов та вирішено стягувати аліменти із батька в сумі по 350 грн щомісячно, які останнім фактично не виплачувались.

Після розірвання шлюбу він разом з матір`ю проживав в житловому будинку бабусі та дідуся. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати, ОСОБА_3 , померла, а він залишився проживати з дідусем та бабусею та продовжував навчатися в Яворівському ліцею «Гуцульщина» Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області. Батько, після розірвання шлюбу з матір`ю, проживав в м.Снятин, Косівського району, Івано-Франківської області. На час смерті матері перебував на службі в ЗСУ. Після смерті матері батько звільнився зі служби в ЗСУ в зв`язку з тим, що на його утриманні перебуваю нібито- він і що сам його виховує. Фактично з батьком він не проживав та не проживає на даний час. Батько його вихованням не займається , матеріально не утримував та не утримує. Його повністю утримують бабуся та дідусь , а також вони займаються ним та його вихованням , цікавляться навчанням . Батько оформив допомогу по втраті годувальника і кошти не дає добровільно . Дідусь змушений часто випрошувати у батька кошти , які належать йому, по втраті годувальника. Батько взагалі не цікавиться його життям.

На даний час він навчається в Коршівському професійному аграрному ліцеї II рівня акредитації на денній формі навчання .В даний заклад він влаштований з допомогою його дідуся, який разом з бабусею допомогли йому придбати одяг, продукти харчування, взуття та інше, так як допомоги від батька, який зобов`язаний його утримувати матеріально, він фактично не отримує. Батькові також не відомо де він на даний час навчається і що йому необхідна матеріальна допомога. Вищевикладене можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та соціальний працівник по с.Яворів, Косівського району, Івано-Франківської області.

В зв`язку з тим, що я на даний час перебуваю у важкому матеріальному становищі, то бажаю звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст.152 СК України , дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. На час звернення з даним позовом до суду йому виповнилося повних п`ятнадцять років. Просить позов задоволити та прийняти рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також просить стягнути із ОСОБА_2 в його користь аліменти на його, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 утримання в твердій грошовій сумі по 3500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивач, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 який був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки і піклування Косівської міської ради в судове засідання не з`явився.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 17.01.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Встановлено, позивач в справі ОСОБА_1 являється неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому виповнилось повних 15 років.

Відповідно до ч.4 ст.152 СК України , дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. На час звернення з даним позовом до суду позивачу виповнилося повних п`ятнадцять років.

Позивач в справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджує, що проживає в АДРЕСА_1 . Його батьками є: батько- ОСОБА_2 та мати- ОСОБА_3 . З дня народження по даний час він проживає за адресою : АДРЕСА_1 , в господарстві бабусі , ОСОБА_4 та дідуся, ОСОБА_5 .

Так, 12.03.2010 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області (а.с.9), шлюб між батьками позивача був розірваний. Згідно, рішення суду неповнолітню дитину, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю , ОСОБА_3 .

Також, мати позивача звернулася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовною завою про стягнення аліментів в її користь на утримання дитини.

Із долученої до матеріалів справи довідки №96 від 09.02.2010 р (а.с.10) виданої відділом ДВС Снятинського районного управління юстиції ОСОБА_3 1984 н.р. жит. с. Яворів Косівського району, вбачається, що вона дійсно не отримує аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.12.2009 р по 01.02.2010 р., згідно з виконавчими листами № 2- 1320 від 15.01.2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі по 200,00 грн щомісячно на утримання сина ОСОБА_1 2009 р.н. до трьохрічного віку , та № 2-1348 від 15.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_1 2009 р.н. по 350,00 грн щомісячно до повноліття дитини, які видані Косівським районним судом.

Після розірвання шлюбу позивач разом з матір`ю проживав в житловому будинку бабусі та дідуся.

Як стверджено долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть (а.с.6) мати позивача, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого позивач залишився проживати з дідусем та бабусею та продовжував навчатися в Яворівському ліцею «Гуцульщина» Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області.

Як стверджує позивач в справі, його батько, після розірвання шлюбу з матір`ю, проживав в м.Снятин, Косівського району, Івано-Франківської області. На час смерті матері перебував на службі в ЗСУ. Після смерті матері батько звільнився зі служби в ЗСУ в зв`язку з тим, що на його утриманні перебуваю нібито- неповнолітній син що сам його виховує. Фактично з батьком він не проживав та не проживає на даний час. Батько його вихованням не займається , матеріально не утримував та не утримує. Його повністю утримують бабуся та дідусь , а також вони займаються ним та його вихованням , цікавляться навчанням . Батько оформив допомогу по втраті годувальника і кошти не дає добровільно . Дідусь змушений часто випрошувати у батька кошти , які належать йому, по втраті годувальника. Батько взагалі не цікавиться його життям.

Актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.11) та довідкою Яворівського старостинського округу (а.с.12) стверджено що ОСОБА_1 з народження і по даний час проживає в господарстві свого дідуся та бабусі, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Косівської міської ради. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, керуючись ст. ст. 19, 141, 155, 164 Сімейного Кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", комісія з питань захисту прав дітей Косівської міської ради вирішила, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок комісії з питань захисту прав дітей Косівської міської ради затверджено рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради №192 від 18.12.2024 р (а.с.42)

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини".

Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів встановлено та підтверджено, що відповідач фактично не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток та навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною відповідно до його віку освіти .

Внаслідок такої поведінки відповідача, виникли підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків батьком .

Суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. При цьому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги позивача підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 180, 166 ч. 2, 3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

В силу вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Окрім цього, відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, майновий стан відповідача, який ніде не працює, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я дітей та відповідача, відсутність на утриманні відповідача інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн щомісячно до досягнення позивачем в справі повноліття але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 01.10.2024 року.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду із позовними вимогами в частині стягнення аліментів був звільненим від сплати судового збору, то судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 жителя АДРЕСА_1 аліменти на його утримання - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 1211,20 грн судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.