Номер провадження 2/725/2511/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі: Соболевській А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого є діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалося. Понад чотири місяці сторони проживають оремо і не ведуть спільного господарства , донька залишилась проживати із батьком. Сторони дійшли висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Примирення між ними не можливе.

Враховуючи ці обставини, вважає, що збереження шлюбу неможливе, сім`я остаточно розпалася, подальше існування шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній.

Окрім того, зазначив, що відповідачка не позбавлена ані материнських прав, ані можливості спілкування із дитиною і жодних перешкод в їх спілкуванні немає. Але нещодавно відповідачка повідомила, що знайшла роботу за кордоном та планує переїжджати на постійне проживання за межі України. Це зумовлює необхідність встановити факт здійснення позивачем самостійного утримання та виховання дитини без участі матері.

Метою звернення до суду є необхідність встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини для здійснення одноосібного представлення батьком інтересів дитини в усіх установах, медичних та державних органах.

Згідно до попередньої згоди між сторонами, дитина залишається проживати разом із батьком.

Позивач переконаний, що інтересам дитини відповідатиме юридичне закріплення того, що дитина після розлучення залишена судом проживати із батьком та встановлено судом факт самостійного здійснення виховання та утримання батьком дитини без участі матері.

Просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання ним доньки.

У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20.05.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №585 (а.с.6).

У шлюбі у них народились діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, суд зазначає наступне.

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем сина, судом досліджуються наступні документи:

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 25.11.2024 року сторони погодили, що син ОСОБА_4 залишається проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.13).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що вихованням та утриманням сина займається батько ОСОБА_1 (а.с.15-19).

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20.05.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №585 розірвати.

Залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт здійснення батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька