Провадження № 2/201/587/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2025 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технології (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Міністерство освіти і науки України) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

22.08.2024 ОСОБА_1 через представника адвоката Парханової О.І. (діє на підставі ордеру від 01.08.2024 а.с. 33) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Українського державного університету науки і технології (далі - Університет), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України, в якому просив:

1) визнати неправомірним дії відповідача щодо не зарахування позивача до аспірантури за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування» з підстав ведення в дію змін, внесених Міністерством освіти і науки України, та оновленого Порядку прийому на навчання на здобуття вищої освіти в 2024 році в Українському державному університеті науки і технологій, затвердженого засіданням Вченої ради Університету 07.06.2024;

2) зобов`язати відповідача ухвалити рішення щодо зарахування ОСОБА_1 за Правилами прийому до аспірантури Українського державного університету науки і технологій у 2024 році, які діяли на момент подачі заяви про вступ до аспірантури за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування» від 14.05.2024 (а.с. 1-5).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 14.05.2024 позивач, ОСОБА_1 , подав заяву до відповідача, Українського державного університету науки і технологій (ННІ «Український державний хіміко-технологічний університет») щодо вступу до аспірантури за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування» разом із необхідними документами.

Відповідно до чинних на той час правил прийому, позивач надав повний пакет документів, який відповідав вимогам, що діяли на дату подання заяви 14.05.2024. З огляду на це, позивача було допущено до складання вступного іспиту зі спеціальності 133 «Галузеве машинобудування», який він успішно склав 28.05.2024.

Враховуючи, що відповідач жодним чином не повідомив про результати складання вступних іспитів та зарахування на навчання до аспірантури, представник позивача 21.06.2024 направив на адресу відповідача адвокатський запит щодо надання інформації щодо прийнятого рішення приймальною комісією відносно зарахування позивача до аспірантури на денну форму навчання на спеціальність 133 «Галузеве машинобудування».

10.07.2024 відповідач надав відповідь, якою повідомив, що наказом Міністерства освіти і науки №690 від 16.05.2024 були внесені зміни до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, у тому числі зміни щодо порядку вступу на аспірантуру.

Відповідно до вищезазначеного Наказу МОН, 07.06.2024 Наказом №82 відповідно до засідання Вченої ради Українським державним університетом науки і технологій були затверджені зміни до Правил прийому на навчання для здобуття освітньо-наукового ступеня доктора філософії у 2024 році.

Таким чином, Український державний університет науки і технологій діє у відповідності до змін, внесених Міністерством освіти і науки України, та оновленого Порядку прийому на навчання на здобуття вищої освіти в 2024 році в Українському державному університеті науки і технологій, затвердженого засіданням Вченої ради Університету 07.06.2024.

Відповідач акцентував увагу на тому, що наказ про зарахування до навчання приймається на підставі результатів всіх складених іспитів, зважаючи на те, що Наказ МОН 2690 набрав чинності 27.05.2024, з дня його офіційного оприлюднення, а один з вступних іспитів був складений позивачем 28.05.2024, і рішення про зарахування слід було б прийняти після 27.05.2024, таке рішення не могло бути прийнято на підставі вже не діючого законодавства.

Таким чином, запит у частині питань щодо зарахування на аспірантуру позивача не може бути задоволений з причини введення в дію вищезазначених змін до законодавства.

Позивач вважає відмову у зарахуванні на навчання до аспірантури за 133 «Галузеве машинобудування» необґрунтованою з наступних підстав.

На період подачі заяви про вступ діяв Порядок прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2024 № 266 (надалі - Порядок №266) та Постанова Кабінету Міністрів України № 261 «Про затвердження Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах)» (надалі - Порядок №261).

Відповідно до п. 6 Порядку № 266, для конкурсного відбору осіб, які вступають на навчання для здобуття ступеня доктора філософії, зараховуються бали вступних іспитів зі спеціальності та іноземної мови, а також результати інших форм вступних випробувань (у формі іспитів, співбесід, презентацій дослідницьких пропозицій чи досягнень), якщо вони передбачені Правилами прийому.

Згідно з п 7 Порядку від 06.03.2024 № 266 «прийом на навчання до аспірантури (ад`юнктури) здійснюється відповідно до Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 N 261 (надалі - Порядок №261).

У відповідності до п. 17 Порядку № 261 «Прийом на навчання для здобуття ступеня доктора філософії здійснюється за результатами вступних випробувань, які складаються з: вступного іспиту із спеціальності або спеціальностей для міждисциплінарної програми (в обсязі програми рівня вищої освіти магістра з відповідної спеціальності); вступного іспиту з іноземної мови (англійської, німецької або французької) в обсязі, який відповідає рівню В2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти. Вступник, який підтвердив свій рівень знання, зокрема англійської мови, дійсним сертифікатом тестів TOEFL або International English Language Testing System, або сертифікатом Сambridge English Language Assessment, звільняється від складення вступного іспиту з іноземної мови. Під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів вступного випробування з іноземної мови з найвищим балом».

Відповідно до правил прийому до аспірантури Українського державного університету науки і технологій у 2024 році (в редакції на час подачі заяви про вступ на навчання) пунктом 4 розділу IV передбачено, що вступники до аспірантури університету складають вступні іспити:

спеціальність (в обсязі програми рівня вищої освіти магістра з відповідної спеціальності);

іноземна мова. Вступник, який підтвердив свій рівень знання англійської мови дійсним сертифікатом тестів TOEFL або International English Language Testing System, або сертифікатом Сambridge English Language Assessment (не нижче рівня В2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти або аналогічного рівня); німецької мови - дійсним сертифікатом TestDaF (не нижче рівня В2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти або аналогічного рівня); французької мови - дійсним сертифікатом тесту DELF або DALF (не нижче рівня В2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти або аналогічного рівня), звільняється від складання вступного іспиту з іноземної мови. Під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів вступного іспиту з іноземної мови з найвищим балом.

Послідовність складання вступних іспитів до аспірантури наступна: Іноземна мова; Спеціальність».

14.05.2024 позивачем було підтверджено рівень знань англійської мови на рівні В2 сертифікатом Linguaskill від Сambridge Assessment English, який прирівнюється до найвищого бала вступного іспиту з іноземної мови.

Враховуючи правила прийому, які діяли на момент вступу до аспірантури позивач подав повний перелік документів відповідно до правил прийому, що діяли станом на 14.05.2024, позивача було допущено до складання вступного іспиту зі спеціальності 133 «Галузеве машинобудування», який позивач успішно склав 28.05.2024.

Проте, Міністерство освіти і науки України своїм наказом від 16.05.2024 №690, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.06.2024 за № 729/42074 (далі - Наказ- 690) виключило абзац другий пункту 6 розділу VII Порядку прийому для здобуття вищої освіти у 2024 році, затвердженого наказом МОН від 06.03.2024 № 266, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.03.2024 за № 379/41724 (далі - Порядок прийому). Наказ- 690 офіційно оприлюднено у видання «Офіційний вісник України» 27.05.2024, № 46, ст. 2911.

Таким чином, починаючи з 27.05.2024 під час вступної кампанії 2024 року більше не передбачається можливості звільнення від іспиту з іноземної мови вступників до аспірантури, які підтвердили свій рівень знань володіння іноземною мовою дійсними сертифікатами тестів від будь-яких провайдерів.

Проте, заяви вступників до аспірантури подані до зазначеної дати набрання чинності Наказу-690 мають розглядатися в редакції Порядку прийому, що діяла на момент подання заяви, що підтверджується позицією Міністерство освіти і науки України, а саме: в відповіді на звернення № 3/3349-24 від 30.05.2024 МОН зазначив, що починаючи з 27.05.2024 під час вступної кампанії 2024 року більше не передбачається можливості звільнення від іспиту з іноземної мови вступників до аспірантури, які підтвердили свій рівень знань володіння іноземною мовою дійсними сертифікатами тестів від будь-яких провайдерів. Заяви вступників до аспірантури подані до зазначеної дати набрання чинності Наказу-690 мають розглядатися в редакції Порядку прийому, що діяла на момент подання заяви.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Наведене узгоджується з висновками Конституційного Суду України так в рішенні N 1-рн/99 від 09.02.1999 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів. Конституційний суд зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також в рішенні від 02.07.2002 N ІЗ-рп/2002 Конституційний Суд України вказав, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно- правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно- правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно- правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, враховуючи, що заява позивача про вступ була подана до набрання чинності наказом Міністерства освіти і науки України від 16.05.2024 № 690, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.06.2024 за № 729/42074, та зважаючи на принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, заява позивача про вступ до аспірантури повинна розглядатися відповідно до Порядку прийому, який діяв на момент її подання.

Представник позивача вважає, що відмова у зарахуванні на підставі нового нормативного акту, який набув чинності після подання документів та складання більшої частини іспитів, є порушенням прав позивача, оскільки зміни у законодавстві не можуть мати зворотної дії та впливати на вже розпочаті процеси. Позивач виконав всі необхідні умови та вимоги для вступу на момент подання документів та складання іспитів відповідно до чинного на той час законодавства. Зміна у законодавстві, яка відбулася в процесі вступу, не може бути підставою для відмови у зарахуванні.

На підставі викладеного, просив визнати дії відповідача щодо незарахування до аспірантури неправомірними та зобов`язати ухвалити рішення про зарахування до аспірантури Університету.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 16.09.2024 представник Університету адвокат Савко В.В. (діє на підставі довіреності від 02.05.2024 а.с. 53) надав відзив на позовну заяву (а.с. 49-52), у якому вказав, що дійсно, позивач ОСОБА_1 у період з 01 по 14.05.2024 звернувся до навчально-наукового центру підготовки кадрів вищої кваліфікації Українського державного університету науки і технологій із заявою та пакетом документів для участі у конкурсному відборі осіб, які вступають на навчання для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування». А 28.05.2024 позивачем було складено вступний фаховий іспит в Університеті.

Однак, позивача не було зараховано до аспірантури Університету у зв`язку зі змінами до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році (наказ МОН № 690 від 16.05.2024), які передбачають, що вступ до аспірантури в 2024 році відбувається тільки за результатами єдиного вступного іспиту (ЄВІ) 2023 року або 2024 року. А так як позивач ОСОБА_1 такий іспит не склав, Універститет не мав можливості зарахувати позивача до аспірантури, так як це йшло б врозріз із прийнятими законодавцем змінами.

Вважає, що позиція позивача щодо правомірності прийнятого Університетом рішення не відповідає нормам чинного законодавства та не є підставою для задоволення позовних вимог, з огляду на нижченаведене.

Посилання позивача на відповідь Заступника генерального директора-керівника експертної групи Алли Рибалко не є належним правовим обґрунтуванням того, що Університет у прийнятті рішення мав керуватись нормативно-правововими актами, які втратили чинність, з огляду на те, що дана особа не є офіційно уповноваженою на трактування нормативно-правових актів МОН України. Більше того дана відповідь «про розгляд звернень громадян» і не містить посилань на те, що це є офіційним тлумаченням (роз`ясненням) щодо того як вірно застосовувати наказ МОН.

Позивачем при поданні позовної заяви не було враховано того, що Університет приймає рішення не в день прийняття заяви про участь особи у конкурсному відборі, а тільки після того як всі бажаючі подадуть заяви та Університет за результатами складених іспитів (які відбуваються після подачі заяв) буде мати можливість скласти списки вступників, яких рекомендовано до зарахування і тільки після зазначеного Університетом видається наказ про зарахування. Тобто моментом прийняття рішення є не момент подання заяви вступником, а це, у свою чергу, робить неможливим застосування Університетом законодавства, яке діяло на той час.

Також позивачем не було враховано, що сам факт подання заяви про бажання участі в конкурсному відборі не дорівнює автоматичному зарахуванню. Теза про те, що Університет мав керуватися нормативно-правовими документами, які діяли на момент подачі заяви не є логічною, хоча б з огляду на те, що відповідні зміни в законодавстві відбулись 27.05.2024, а фаховий іспит позивачем було складено 28.05.2024, тобто вже після внесених у законодавство змін. І так як при прийнятті рішення про зарахування Університет керується результатами іспитів, логічним є те, що зміни які відбулись до цього також мають бути враховані.

Також представник відповідача вважає, що позивач обрав неналежний та неефективний спосіб захисту, адже зобов`язати Університет прийняти позивача на денну форму навчання не є можливим з огляду на те, що зарахування студентів відбувається відповідно до ліцензійного обсягу та на конкурсній основі. З позовних вимог незрозуміло на денну форму якої основи просить прийняти себе позивач на контрактну чи бюджетну. Зауважимо, що на сьогоднішній день, у зв`язку із змінами до законодавства, контрактну форму навчання відмінили, а якщо позивач просить зарахувати його на бюджетну форму навчання то реалізувати зазначене також не буде можливо, так як перевищить встановлений ліцензійний обсяг місць, а основне порушить принцип конкуренції вступників.

Подання особою заяви про вступ та розгляд Університетом такої заяви не прирівнюється до зарахування особи на навчання. Рішення про зарахування особи на навчання оформлюється наказом про зарахування та приймається на підставі результатів усіх складених вступних випробувань.

Відповідно до п. 2 Наказу Міністерства освіти і науки України від 06.03.2024 № 266, університет, який заснований Міністерством, а також і навчальні заклади зобов`язані під час затвердження правил прийому на навчання для здобуття вищої освіти забезпечити дотримання вимог Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого згаданим наказом.

При цьому, право встановлювати правила прийому надані Міністерству законом, а саме підпунктом 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту», згідно якого у 2022, 2023, 2024 роках прийом на навчання для здобуття вищої освіти здійснюється в особливому порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Правила прийому на навчання включають в себе не тільки правила прийому заяв та допуск до вступних іспитів, правила прийому є складним процесом, який завершується винесенням наказу про зарахування на навчання та укладанням контракту.

При цьому, укласти контракт та зарахувати на навчання можна в межах ліцензійного набору, який набирається з урахуванням рейтингу всіх абітурієнтів.

А отже остаточне рішення про зарахування на навчання університет приймає з урахуванням діючого на момент зарахування абітурієнтів законодавства та наданого університету ліцензійного набору.

Так, відповідно до пункту 8 Розділу 6 Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 06.03.2024 № 266, приймальна комісія закладу вищої освіти приймає рішення про допущення чи недопущення вступника до участі у конкурсному відборі для вступу на навчання для здобуття вищої освіти за підсумками розгляду поданої вступником заяви, доданих до неї документів, результатів вступних випробувань. На підставі рішення заяві вступника присвоюється один з таких статусів: «Допущено до конкурсу»; «Допущено до конкурсу (навчання за кошти фізичних та юридичних осіб)»; «Відмовлено закладом освіти» (із зазначенням причини відмови).

16.05.2024 Міністерство освіти і науки України Наказом №690, що набрав чинності 27.05.2024, запровадило зміни до вищезгаданого Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, зокрема зупинило зарахування мовних сертифікатів іноземних провайдерів замість єдиного вступного іспиту (ЄВІ) в разі вступу до аспірантури.

Так, пункт 6 Розділу 7 Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році після затверджених Міністерством освіти і науки змін, у чинній редакції сформульовано наступним чином: «Для конкурсного відбору осіб, які вступають на навчання для здобуття ступеня доктора філософії / доктора мистецтва, зараховуються бали вступних іспитів зі спеціальності, а також результати компонентів ЄВІ інших форм вступних випробувань (у формі іспитів, співбесід, презентацій дослідницьких пропозицій чи досягнень), якщо вони передбачені Правилами прийому. Умовою допуску до вступних випробувань у закладі вищої освіти є успішне складання ЄВІ в 2023 році з оцінкою за тест з іноземної мови не менше ніж 130 балів або успішне складання ЄВІ в 2024 році з оцінкою за тест загальної навчальної компетентності не менше ніж 160 балів.

Відповідно до Правил прийому закладу вищої освіти особам, які вступають для здобуття ступеня доктора філософії / доктора мистецтва до аспірантури (ад`юнктури, творчої аспірантури, асистентури-стажування) на основі НРК7 з іншої галузі знань (спеціальності), ніж та, яка зазначена в їхньому дипломі, можуть бути встановлені додаткові вступні випробування».

Тобто, обов`язковою умовою вступу на аспірантуру у 2024 році є складання, окрім інших вступних випробувань, єдиного вступного іспиту (ЄВІ).

Таким чином, позивачем, ОСОБА_1 , вступні випробування, а саме конкурсний вступний іспит в Українському державному університеті науки і технологій було складено 28.05.2024, тобто вже після набрання чинності Наказу МОН України № 690 від 16.05.2024. З цього випливає, що й рішення про зарахування позивача мало б прийматися у відповідності до новозатвердженого Наказу МОН, та аж ніяк не на підставі вже не діючих норм законодавства.

Саме тому, у відповідності до вищезазначеного наказу МОН, рішенням Вченої ради Українського державного університету науки і технологій 07.06.2024 були затверджені зміни до Правил прийому на навчання до Українського державного університету науки і технологій у 2024 році.

Так, відповідно до Розділу 2 Додатку 13 до оновлених Правил, для конкурсного відбору осіб, які вступають на навчання для здобуття ступеня доктора філософії, зараховуються бали вступних іспитів зі спеціальності та іноземної мови. Умовою допуску до вступного іспиту з іноземної мови є успішне складання ЄВІ в 2023 або 2024 році з оцінкою за тест з іноземної мови не менше ніж 130 балів, а за тест з загальної навчальної компетентності (ТЗНК) не менше ніж 100 балів.

Зважаючи, що ОСОБА_1 не виконав усі необхідні умови для вступу на аспірантуру відповідно до оновленого Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, а саме: не надав результати єдиного вступного іспиту (ЄВІ), зарахований на навчання він не був, адже як зазначалося раніше, рішення про зарахування приймається, окрім іншого, на основі результатів усіх складених вступних іспитів.

Таким чином, Український державний університет науки і технологій не вбачає розбіжностей з нормами діючого законодавства та порушень зі свого боку, адже діяв у відповідності до змін, запроваджених Міністерством освіти і науки України, а у випадку застосування старих норм порушив би чинне законодавство.

Зважаючи, що прийняття Міністерством освіти і науки України Наказу № 690 від 16.05.2024 щодо змін у процедурі вступу на аспірантуру у 2024 році спричинило позивачу значні труднощі, на які він не розраховував, та як наслідок позивач був позбавлений можливості отримати освіту за бажаною спеціальністю на аспірантурі саме в цей проміжок часу, що зачіпає його право на здобуття освіти, яке прямо передбачено Конституцією України, вважаємо, що позивач цілком має право звернутись до адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України з метою оскарження прийнятого Міністерством освіти і науки України 16.05.2024 Наказу № 690.

Разом з цим, Університет повинен слідувати чинним приписам, нормативно-правовим актам прийнятим МОН України, а правила прийому вступних іспитів Університету не можуть суперечити затвердженим правилам прийому МОН України та іншим прийнятими ними документам.

А отже, якщо і був порушений принцип правової визначеності, то він порушився не Університетом, який діє відповідно до чинного законодавства, а іншими особами дії яких оскаржуються у адміністративному порядку.

Український державний університет науки і технологій діє у відповідності до законодавства України, зокрема, відповідно до змін, що вносить Міністерство освіти і науки України, слідкуючи за своєчасністю оновлення своїх локальних нормативних документів, у тому числі, Порядку прийому на навчання на здобуття вищої освіти в 2024 році в Українському державному університеті науки і технологій, яким саме й керується Університет, проводячи вступну кампанію у 2024 році.

Відповідно до Наказу МОН України від 24.06.2024 № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році», було вирішено: «Тимчасово до 01.01.2025 призупинити, зокрема, прийом заяв, проведення конкурсного відбору, укладання договорів про навчання між закладом вищої освіти та вступником, та зарахування на навчання для здобуття третього (освітньо-наукового, освітньо-творчого) рівня вищої освіти та в асистентурустажування на денну або дуальну форми здобуття освіти за кошти фізичних та юридичних осіб (крім вступників з числа осіб, визначених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за умови підтвердження відповідного права засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Порталу Дія) або шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною державною електронною базою з питань освіти)».

З огляду на згаданий Наказ МОН України, обраний спосіб захисту своїх прав позивачем, а саме вимога «зобов`язати Університет ухвалити рішення щодо зарахування ОСОБА_1 » ніяким чином не може бути реалізована, так як: по-перше, позивач чітко не зазначив на яку форму навчання він просить його зарахувати - контрактну чи бюджетну, тобто не зрозуміло він планує навчатись за рахунок бюджетних коштів, чи за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. по-друге, реалізувати можливість навчання за кошти фізичних та юридичних осіб неможливо з огляду на зазначений вище наказ, а навчання за бюджетні кошти передбачає конкурсну основу та обмежений ліцензійний обсяг, що також неможливо так як всі бюджетні місця вже зайняті іншими особами і позивач не довів, що результати його іспитів дають йому можливість вчитись за бюджетні кошти.

Тож, у результаті, дана позовна вимога позивача, є неефективною, так як її буде неможливо реалізувати, а у випадку її реалізації це порушить права інших осіб, які брали участь у конкурсному відборі і буде порушено принцип прозорості та справедливості проведення такого відбору.

Окрім цього, єдиним документом, який начебто підтверджує тезу позивача про те, що заяви вступників подані до набрання чинності Наказу МОН України № 690, мають розглядатись відповідно до старих Правил прийому, є відповідь на звернення Заступника генерального директора-керівника експертної групи Алли Рибалко.

Так, відповідно до зазначеної відповіді: «Заяви вступників до аспірантури подані до зазначеної дати набрання чинності Наказу № 690 мають розглядатись в редакції Порядку прийому, що діяла на момент подання заяви».

Однак, представник відповідача вважає, що зазначений документ не слугує належним обґрунтуванням позиції позивача, адже (1) дана відповідь не є офіційним тлумаченням чи роз`ясненням Наказу МОН України № 690, а особа яка її підписала відповідно не має таких повноважень як тлумачення та роз`яснення прийнятих МОН України нормативно-правовових документів; (2) сам Наказ МОН України № 690 не містить інформації щодо того, що заяви подані до набрання чинності відповідних змін мають розглядатись відповідно до старих нормативно-правових положень, проте в наказі зазначено, що він набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення, тобто з 27.05.2024.

Тож, зазначене свідчить, що відповідь на яку посилається позивач не може братися судом до уваги, і вона жодним чином не доводить того, що позовні вимоги мають бути задоволені.

Отже, на думку представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовані, обставини справи викладені позивачем є недостовірними з огляду на невірне трактування норм закону.

Представник відповідача вважає, що спосіб захисту свого права обраний позивачем є неефективним, а відповідач по справі неналежним, з огляду на підвідомчість Університету МОН України, які і прийняли наказ, відповідно до якого позивач не мав права бути зарахованим до аспірантури.

Тож, належним способом захисту прав позивачу, на його думку, могло б бути звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження зазначеного наказу МОН України.

З урахуванням наведеного, просив відмовити в задоволенні позову.

Правом на подання відповіді на відзив позивач, якому був відзив направлений відповідачем (а.с. 55) не скористався.

Третя особа не скористалась правом подання пояснень щодо позову і щодо відзиву протягом десяти днів з дня їх отримання.

Рух справи.

Ухвалою судді від 27.08.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с. 39).

Ухвалою судді від 06.09.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 47).

Враховуючи категорію спору, наданий відповідачем відзив, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2024 звернувся до навчально-наукового центру підготовки кадрів вищої кваліфікації Університету із заявою та пакетом документів для участі у конкурсному відборі осіб, які вступають на навчання для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування».

Вказаний факт стороною відповідача визнається, а отже доказуванню не підлягає.

28.05.2024 ОСОБА_1 складений вступний фаховий іспит в Університеті.

Як видно з Протоколу № 3 від 30.05.2024 засідання приймальної комісії з питання розгляду документів наданих кандидатами до вступу в аспірантуру, комісією прийняте рішення про зарахування до аспірантури університету на денну форму навчання за кошти фізичних осіб з 01.06.2024 до 31.05.2028 за навчально-науковими інститутами та спеціальностями 7 (сім) осіб (а.с. 28-29).

Позивача до аспірантури Університету не зараховано.

Листом Університету від 27.06.2024 № 45/969-82/3, на запити адвоката Парханової О.І., останній було повідомлено, що Наказом Міністерства освіти і науки №690 від 16.05.2024 були внесені зміни до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, у тому числі зміни щодо порядку вступу на аспірантуру.

Відповідно до вищезазначеного Наказу МОН, 07.06.2024 Наказом №82 відповідно до засідання Вченої ради Українським державним університетом науки і технологій були затверджені зміни до Правил прийому на навчання для здобуття освітньо-наукового ступеня доктора філософії у 2024 році.

Також, затвердження змін до Порядку прийому на навчання на здобуття вищої освіти в 2024 році в Українському державному університеті науки і технологій підтверджується витягом з протоколу №11 засідання вченої ради Університету від 07.06.2024 відповідно.

Таким чином, Український державний університет науки і технологій діє у відповідності до змін, внесених Міністерством освіти і науки України, та оновленого Порядку прийому на навчання на здобуття вищої освіти в 2024 році в Українському державному університеті науки і технологій, затвердженого засіданням Вченої ради Університету 07.06.2024.

Крім того, звернуто увагу на те, що наказ про зарахування до навчання приймається на підставі результатів всіх складених іспитів. Зважаючи на те, що Наказ МОН №690 набрав чинності 27.05.2024, з дня його офіційного оприлюднення, а один з вступних іспитів був складений клієнтами адвоката 28.05.2024, і рішення про зарахування слід було б прийняти після 27.05.2024, таке рішення не могло бути прийнято на підставі вже не діючого законодавства.

Таким чином, запит адвоката у частині питань щодо зарахування на аспірантуру визначених у запитах осіб не може бути задоволений з огляду на вищенаведену інформацію, а саме з причини введення в дію вищезазначених змін до законодавства. А отже, особи, визначені у запитах не були зараховані на навчання на аспірантуру та, відповідно, наказу про їх зарахування Університетом видано не було (а.с. 24-25).

На звернення ОСОБА_2 , листом Директората фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України від 30.05.2024 № 3/3349-24 повідомлено, що Міністерство освіти і науки України своїм наказом від 16.05.2024 №690, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.06.2024 за № 729/42074 (далі - Наказ-690) виключило абзац другий пункту 6 розділу VII Порядку прийому для здобуття вищої освіти у 2024 році, затвердженого наказом МОН від 06.03.2024 № 266, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.03.2024 за № 379/41724 (далі - Порядок прийому).

Наказ-690 офіційно оприлюднено у виданні «Офіційний вісник України» 27.05.2024, № 46, ст. 2911.

Таким чином, починати з 27.05.2024 під час вступної кампанії 2024 року не передбачається можливість звільнення від іспиту з іноземної мови вступників до аспірантури, які підтвердили свій рівень знань володіння іноземною мовою дійсними сертифікатами тестів від будь-яких провайдерів.

Заяви, вступників до аспірантура надані до значеної дати набрання чинності Наказом № 690 мають розглядатися в редакції Порядку прийому, що діяла на момент подання заяви (а.с. 32).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про вищу освіту» здобувачем вищої освіти є, серед іншого, аспірант - особа, зарахована до закладу вищої освіти (наукової установи) для здобуття ступеня доктора філософії/доктора мистецтва.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» прийом на навчання до закладів вищої освіти здійснюється на конкурсній основі відповідно до Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Умови конкурсу повинні забезпечувати дотримання прав особи у сфері освіти.

Умови прийому на навчання для здобуття вищої освіти оприлюднюються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки не пізніше 15 жовтня року, що передує року вступу до закладу вищої освіти.

Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 цього Закону відповідно до Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти вчена рада закладу вищої освіти затверджує Правила прийому.

Згідно з ч. 11 ст. 44 Закону прийом на основі ступеня магістра для здобуття ступеня доктора філософії або доктора мистецтва здійснюється за результатами вступних випробувань.

Відповідно до ч. 13 ст. 44 Закону прийом до закладів вищої освіти здійснюється на засадах об`єктивності та відкритості.

Заклад вищої освіти зобов`язаний створити умови для ознайомлення вступників з ліцензією на здійснення освітньої діяльності, сертифікатами про акредитацію, правилами прийому, відомостями про обсяг прийому за кожною спеціальністю та освітнім рівнем, кількістю місць, виділених для вступу на пільгових умовах.

Відповідальність за забезпечення об`єктивності та відкритості прийому до закладів вищої освіти несуть їх керівники.

Згідно з ч. 14 ст. 44 Закону обсяг та порядок оприлюднення інформації про хід і результати прийому до закладів вищої освіти визначаються Умовами прийому на навчання для здобуття вищої освіти.

Відповідно до ч. 16 ст. 44 Закону підставою для зарахування особи на навчання є виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладання договору про навчання між закладом вищої освіти та вступником (за участі батьків або законних представників - для неповнолітніх вступників), в якому можуть бути деталізовані права та обов`язки сторін відповідно до типової форми, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Цим договором не можуть обмежуватися права чи встановлюватися додаткові обов`язки здобувачів освіти, не передбачені цим Законом чи іншими актами законодавства. У разі зарахування на навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб додатково укладається договір між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Згідно з ч. 17 ст. 44 Закону умови прийому на навчання для здобуття вищої освіти не є регуляторним актом.

Наказом Міністерства освіти і науки України № 266 від 06.03.2024 затверджений «Порядок прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році», згідно з п. 7 розділу ІІ якого - Прийом на навчання до аспірантури (ад`юнктури) здійснюється відповідно до Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.2023 № 502) (далі Постанова № 261).

У свою чергу, Постановою № 261 передбачені Процедура та умови вступу до аспірантури (ад`юнктури).

Так, згідно з п. 14 Постанови № 261 вступ до закладу з метою підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) здійснюється на конкурсній основі відповідно до цього Порядку, Умов прийому на навчання до закладів вищої освіти, затверджених МОН, та правил прийому до відповідного закладу, затверджених вченою радою цього закладу.

Наведення у правилах прийому переліку акредитованих та неакредитованих освітньо-наукових програм є обов`язковим. Атестація здобувача ступеня доктора філософії можлива лише за акредитованою освітньо-науковою програмою.

Відповідно до п. 15 Постанови № 261 для участі у проходженні вступних випробувань особа подає всі необхідні для вступу документи згідно з правилами прийому до закладу у строки, визначені такими правилами прийому.

Згідно з п. 16 Постанови № 261 особа, яка подає для вступу до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) диплом, що є еквівалентним диплому магістра і виданий іноземним закладом вищої освіти, проходить вступні випробування нарівні з іншими особами.

Відповідно до п. 17 Постанови № 261 прийом на навчання для здобуття ступеня доктора філософії здійснюється за результатами:

єдиного вступного іспиту з іноземної мови, проведеного Українським центром оцінювання якості освіти відповідно до законодавства;

вступного іспиту із спеціальності або спеціальностей для міждисциплінарної програми (в обсязі програми рівня вищої освіти магістра з відповідної спеціальності);

інших форм вступних випробувань (іспити, співбесіди, презентації дослідницьких пропозицій чи досягнень).

Вступник, який підтвердив свій рівень знань з іноземної мови, зокрема англійської мови, в обсязі, який відповідає рівню В2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти, дійсним сертифікатом тестів TOEFL або International English Language Testing System, або сертифікатом Сambridge English Language Assessment, може не складати єдиний вступний іспит з іноземної мови. Під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів єдиного вступного іспиту з іноземної мови з найвищим балом.

Результати вступних випробувань до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) дійсні для вступу до відповідного закладу протягом одного календарного року.

Згідно з п. 18 Постанови № 261 вступні випробування до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) проводяться предметними комісіями, склад яких формується та затверджується у порядку, визначеному закладом.

За результатами проведення вступних випробувань до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) приймальна комісія приймає рішення щодо кожного вступника за процедурою, визначеною правилами прийому.

Наказ керівника закладу про зарахування до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі), прийнятий на підставі рішення приймальної комісії, оприлюднюється в установленому порядку. Відповідна інформація вноситься до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Підпунктом 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» (зі змінами) від 08.11.2023 № 3438-IX, що набрав чинності 27.12.2023, встановлено, що у 2022, 2023, 2024 роках прийом на навчання для здобуття вищої освіти здійснюється в особливому порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, без дотримання вимог цього Закону.

Відповідно до статей 13, 44, підпункту 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту», наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2024 № 266, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.03.2024 за № 379/41724, затверджений Порядок прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році (далі Наказ № 266).

Розділом VII вказаного наказу МОЗ передбачений порядок конкурсного відбору, його організація та проведення.

Пунктом 6 Розділу VII вказаного наказу № 266 у редакції на момент подання позивачем документів позивачем і складання іспиту (28.05.2024) було передбачено, що вступник, який підтвердив свій рівень знання англійської мови дійсним сертифікатом тестів TOEFL, або International English Language Testing System, або сертифікатом Cambridge English Language Assessment (не нижче рівня B2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти чи аналогічного рівня); німецької мови - дійсним сертифікатом TestDaF (не нижче рівня B2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти чи аналогічного рівня); французької мови - дійсним сертифікатом тесту DELF або DALF (не нижче рівня B2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти чи аналогічного рівня), звільняється від складання вступного іспиту з іноземної мови. Під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів вступного іспиту з іноземної мови з найвищим балом.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 16.05.2024 № 690, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.05.2024 за № 729/42074 «Про внесення зміни до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році» (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 721 від 21.05.2024) відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 08.11.2023 № 3438-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо державної підсумкової атестації та вступної кампанії 2024 року», пункту 8 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630, внесено до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2024 № 266, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.03.2024 за № 379/41724, такі зміни:

абзац другий пункту 6 розділу VII виключено.

Отже, від дати набрання чинності цим наказом - 27.05.2024, положення абз. 2 п. 6 розділу VII про те, що вступник, який підтвердив свій рівень знання англійської мови дійсним сертифікатом тестів звільняється від складання вступного іспиту з іноземної мови і про те, що під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів вступного іспиту з іноземної мови з найвищим балом втратили чинність.

Позивач подав документи 14.05.2024, склав іспит 28.05.2024, а 30.05.2024 комісією прийняте рішення про те, що ОСОБА_1 не зарахований до аспірантури у зв`язку з вищенаведеними змінами, що набрали чинності 27.05.2024.

Відповідно до п. 8 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 МОН в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України та актів Президента України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує та контролює їх виконання.

Як було вказано вище, з 27.12.2023 підпунктом 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що у 2022, 2023, 2024 роках прийом на навчання для здобуття вищої освіти здійснюється в особливому порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, без дотримання вимог цього Закону.

На виконання вказаного закону центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки Міністерством освіти і науки України прийнято наказ № 266, яким затверджений Порядок прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році та у який у період між поданням позивачем документів та до складання іспиту внесені зміни щодо переліку документів, які підтверджують правоздатність на вступ до аспірантури.

Частиною 13 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що прийом до закладів вищої освіти здійснюється на засадах об`єктивності та відкритості. Заклад вищої освіти зобов`язаний створити умови для ознайомлення вступників з правилами прийому, відомостями про обсяг прийому за кожною спеціальністю та освітнім рівнем, кількістю місць, виділених для вступу на пільгових умовах.

Відповідальність за забезпечення об`єктивності та відкритості прийому до закладів вищої освіти несуть їх керівники.

Відповідно до ч. 16 ст. 44 Закону «Про вищу освіту» підставою для зарахування особи на навчання є виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому.

Рішенням Вченої ради Українського державного університету науки і технологій, протокол № 9 від 26.04.2024, уведеним в дію наказом № 47 від 26.04.2024 затверджені Правила прийому до Українського державного університету науки і технології, розділом ІІ яких передбачено можливість надання вступником сертифікату з англійської мови (а.с. 1219).

Згідно з розділом І цих правил вони діють до 31.12.2024.

На момент подання позивачем документів про вступ і складання іспиту зміни до цих Правил не вносилися.

При цьому пакет документів був прийнятий Університетом і вступник був допущений до екзаменування. Йому була призначена дата екзамену, на яку він з`явився і склав його у відповідності до Правил прийому, що були чинними.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності наказом МОН № 690, тривали під час діє цього наказу і закінчилися також під час його дії.

Суд зазначає, що реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення особи у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень тощо). Визначене у нормативно-правовому акті право, якщо особою не було здійснено конкретних дій щодо його реалізації під час чинності такого нормативно-правового акта, не може бути збережене у майбутньому після того, як відповідний акт втратив свою чинність, а новим нормативно-правовим актом таке право не передбачено або встановлено у іншому обсягу.

Особа може скористатися правом та механізмом реалізації відповідного права лише за законом, чинним на момент прояву реального бажання скористатися відповідним правом та механізмом. При цьому, реальність бажань означає те, що особа звернулася до відповідно суб`єкта владних повноважень у встановлений спосіб та із заявою встановленої форми із наданням всіх необхідних документів (виконанням всіх вимог законодавства, що регулює порядок реалізації відповідного права). Ще однією вимогою застосування такого підходу ретроспективного способу реалізації права є те, що у певний момент часу суб`єкт владних повноважень був наділений відповідними повноваженнями та об`єктивними можливостями забезпечити реалізацію такого права.

У постанові від 31.01.2018 у справі № 523/4930/15-а Верховний Суд сформулював висновок про те, що реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень тощо).

Отже, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернулась до суб`єкта владних повноважень, подала повний пакет документів тощо), то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17 зазначив, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Достатньо важливими є висновки, які зроблені у рішенні ЄСПЛ у справі «Волков проти України» (заява № 21722/11, п.п. 170, 171). Так, характеризуючи загальні принципи законності втручання, Суд наголосив на тому, що вислів «згідно із законом» …. також стосується якості закону, вимагаючи, щоб він був доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе (рішення у справі «Копп проти Швейцарії» (Корр v. Switzerland), заява № 23224/94, п. 55); «якість закону» передбачає, inter alia (з лат. «серед інших речей і справ»), що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на конвенційні права особи (рішення у справі «С.G. та інші проти Болгарії» (С.G. and Others v. Bulgaria), заява № 1365/07, п. 39); законодавство повинно забезпечувати певний рівень юридичного захисту проти свавільного втручання з боку державних органів (рішення у справі «Р.G. та J.Н. проти Сполученого Королівства» (P.G. and J.Н. v. the United Kingdom), заява № 44787/98, п. 46). Крім того, у пункті 179 цього Рішення ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність конкретної і послідовної практики тлумачення відповідного положення закону була фактором, який призвів до висновку щодо передбачуваності зазначеного положення (рішення у справі «Гудвін проти Сполученого Королівства» (Goodwin v. the United Kingdom), заява № 17488/90, п. 33).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» (заява № 77703/01, п. 115) зазначено, що в світлі положень Конвенції, втручання може бути виправданим, якщо воно «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», оскільки оскаржувані заходи повинні не тільки мати законодавче підґрунтя, а й передбачатися якісним законом, який має бути достатньо доступним та передбачуваним щодо наслідків його застосування, тобто бути сформульованим у спосіб, який дає змогу кожній особі, у разі потреби, за допомогою відповідної консультації регулювати свою поведінку (рішення у справах Larissis and Others v. Greece, заява № 23372/94, п. 40; Metropolitan Church of Bessarabia, заява № 45701/99 п. 109).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виснує про те, що питання про зарахування позивача до аспірантури мало вирішуватися у відповідності до норм законодавства і Правил прийому, які діяли на момент волевиявлення вступника щодо вступу до аспірантури, яким є дата подання документів. Вступник в силу відкритості процедури був обізнаний про ті правила прийому до закладу вищої освіти, що існували на момент подання документів, розраховував саме на ці правила, саме вони були для нього передбачуваним, адже саме ними він міг регулювати свою поведінку, в інакшому б випадку це вплинуло б на його волю щодо подання документів на вступ взагалі.

Разом із тим, суд погоджується із позицією відповідача про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права, оскільки такий не відповідає закону.

Позивач просить протиправними дії Університету, не зазначаючи при цьому які саме дії є протиправними. Рішення комісії не оскаржує.

Також просить зобов`язати прийняти його на денну форму навчання. Водночас, сам факт складання іспиту не є підставою для зарахування на денну форм навчання до аспірантури, оскільки відповідно до пункту 8 Розділу 6 Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого Наказом МОН України від 06.03.2024 № 266, приймальна комісія закладу вищої освіти приймає рішення про допущення чи недопущення вступника до участі у конкурсному відборі для вступу на навчання для здобуття вищої освіти за підсумками розгляду поданої вступником заяви, доданих до неї документів, результатів вступних випробувань. На підставі рішення заяві вступника присвоюється один з таких статусів: «Допущено до конкурсу»; «Допущено до конкурсу (навчання за кошти фізичних та юридичних осіб)»; «Відмовлено закладом освіти» (із зазначенням причини відмови).

У подальшому здійснюється Реалізація права вступників на обрання місця навчання у порядку, передбаченим розділом X Наказу МОН № 266.

Питання про зарахування до аспірантури відбувається в особливому порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки у відповідності до «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.02.2021 у справі № 925/642/19).

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо судового збору.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст. 279, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технології( третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Міністерство освіти і науки України) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова