Справа № 466/8225/20
Провадження № 6/466/22/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: заявника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представник заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: стягувача ОСОБА_2 , який дії в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , Відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець Маркіян Яремко про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

08 січня 2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий документ-виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова №466/8225/20 від 11.10.2023.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2022 року по справі № 466/8225/20, залишено в силі постановою Верховного Суду від 06.09.2023. У даному рішенні у справі № 466/8225/20, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 , який діяв в своїх інтересах та, як ним зазначено, в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою.

Згідно резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2022 року по справі № 466/8225/20 суд ухвалив зобов?язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Встановивши наступний порядок користування приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1 : - житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «7» площею 24,5 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_2 ; - житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «2» площею 19,1 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_1 ; - житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «4» площею 16,7 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_4 .»

11.10.2023 Шевченківським районним судом міста Львова, з врахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 06.08.2022 у справі № 466/8225/20, видано виконавчий лист.

У виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Львова № 466/8225/20 від 11.10.2023 в частині судового рішення зобов`язального характеру зазначено: «Зобов?язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ».

03.12.2024 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маркіяном Яремко відкрито виконавче провадження 76683163.

У виклику державного виконавця від 05.12.2024/в-18 № 18 зазначено, що він здійснений в межах виконавчого провадження 76683163 від 03.12.2024 з примусового виконання виконавчого листа № 466/8225/20 від 11.10.2023, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ». Крім цього, у виклику державного виконавця від 05.12.2024/в-18 № 18 зазначено, що вимоги виконавчого документа не виконано.

3 такими твердженнями державного виконавця заявниця не погодилась та не погоджується, вважає виконавчий документ - виконавчий лист № 466/8225/20 від 11.10.2023, виданий Шевченківським районним судом м. Львова про «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 » - таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням.

Відповідно до резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2022 року суд ухвалив: «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ». Будь-яких інших заходів до виконання рішення та виконавчого документа ні у виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2023, ні рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 не передбачають.

Заявниця повідомляє, що рішення суду від 14.06.2022 та вимоги виконавчого листа нею виконано: вона не чинить перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; її, зобов`язано, в тому числі державним виконавцем, не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Крім цього, повідомляє, що її донька, ОСОБА_4 , з народження проживає з нею за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Також повідомляє, що рішення суду, яке, на її переконання, нею виконано, не зобов`язувало її вчинити певні дії, а навпаки, утриматись від вчинення певних дій, що нею і виконано. Звертає увагу суду, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 на підставі якого видано відповідний виконавчий документ, не є рішенням про вселення стягувача, жодного словосполучення про вселення Стягувача у ньому не зазначено, тому воно не може виконуватись у порядку, передбаченому ст.67 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ст.67 Закону передбачає виконання рішення саме про вселення стягувача, яким рішення суду від 14.06.2022 не є.

Наведене є окремим обґрунтуванням того, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 нею виконано, а трактування державного виконавця про необхідність виконання рішення суду у спосіб, передбачений ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» є наслідком невірного трактуванням ним рішення суду у цій справі.

Зазначає, що ні рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 в частині: «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 », ні виконавчий лист № 466/8225/20 від 11.10.2023 не передбачають вжиття держаним виконавцем жодного з перерахованих ні у ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», ні загалом у Законі України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення. Також відсутнє вмотивоване рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи і в такому рішенні немає жодної необхідності.

Більше того, в матеріалах виконавчого провадження наявні докази того, що як згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, так і при їй явці 19.12.2024 за викликом державного виконавця її вже зобов`язано не чинити перешкод. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази того, що нею чиняться перешкоди, відтак, їй є не зрозумілим і примусове виконання рішення суду загалом. Незважаючи на наведене, при їй явці 19.12.2024 державний виконавець повідомив її, що збирається виконати рішення суду у спосіб прибуття за адресою її місця проживання та забезпечення державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі. Проте, наголошує, що такий спосіб виконання рішення передбачений ч.2 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» для виконання рішення про вселення стягувача, яким рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 в частині: «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .» не є.

Крім цього повідомляє, що заходи, які має на меті вжити державний виконавець, є не тільки неправомірними, викликані неправильним трактуванням рішення суду, але і можуть негативно вплинути на її неповнолітню доньку. Просить суд врахувати негативні наслідки для дитини, які настали після ухвалення судом рішення. Так, згідно консультації психолога «Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охмадит» від 05.10.2022 року, з анамнезу життя дитини встановлено, що нещодавно, без попередження батько дівчинки зачинив на ключ дві кімнати, у яких дитина проводила найбільше часу, і поставив туди відеокамери, коли дитина побачила це, то знайшла найглухіший куточок у квартирі, де сиділа і плакала. Зі слів дитини, вона відчула, що у неї тепер немає улюбленого місця і вона не знає, за що. Також, просить суд врахувати, що надані Позивачем письмові докази, які одержані за результатами перевірки його звернень до органів поліції, як кожен окремо, так і у своїй сукупності безспірно підтверджують наявність між сторонами, як колишнім подружжям, неприязних (конфліктних) відносин, оскільки аналогічні звернення надходили до органів поліції і від Відповідачки, проте, ці докази не є підтвердженням тієї обставини, що Позивачу, як співвласнику квартири, чиняться перешкоди у володінні та користуванні своєю власністю. Більше того, у рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2022 зазначено, що: «За доводами позивача відповідач обмежила його право користування кімнатою площею 19,1 м.кв.». Проте, згідно резолютивної частини цього ж рішення, житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «2» площею 19,1 кв. м. залишено в користуванні ОСОБА_1 . З врахуванням наведеного, в тому числі повного виконання рішення, нею 25.12.2024 на адресу Органу ДВС скеровано клопотання про закінчення виконавчого провадження, про що вона просила винести постанову. Станом на 06.01.2025 нею не отримано відповіді про результати розгляду її клопотання.

З врахуванням чого 06.01.2025 нею на адресу Органу ДВС скеровано клопотання з проханням невідкладно інформувати її за адресою її місця реєстрації та на вказану у клопотанні електронну адресу про результати розгляду її клопотань. Проте, незважаючи на наведене, станом на час подання цієї заяви до суду відповіді від Органу ДВС про результати розгляду її клопотань, в тому числі про закінчення виконавчого провадження у зв?язку з виконанням рішення, нею не отримано. З врахуванням вищенаведеного та викладених мною доводів, в тому числі щодо повного виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2022 року в частині «Зобов?язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 », беручи до уваги те, що обов?язок боржника відсутній повністю у зв?язку з його добровільним виконанням боржником, у зв`язку із вищенаведеним просить суд задовольнити вказану заяву.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вимоги заяви підтримали повністю, покликаючись на вказані в заяві обставини, просили заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву заперечив, просив відмовити у задоволені заяви, зазначив у своїх поясненнях, що йому заявниця чинить перешкоди, оскільки змінила замки на вхідних дверях і дублікату ключів йому не дає. Виконавцем призначалось двічі дати виконання судового рішення і двічі не відбулось через дії заявниці, які він вважає такими, що навмисно вчиняються, щоб уникнути виконання рішення.

В судове засідання представник відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ М. Яремко не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду заяви. Матеріалів виконавчого провадження не надано суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 446/8225/20, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року позов ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Встановивши наступний порядок користування приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1 : житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «7» площею 24,5 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_2 ; житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «2» площею 19,1 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_1 ; житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «4» площею 16,7 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1694,40 грн. (одну тисячу шістсот дев`яносто чотири гривні 40 копійок).

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2541 гривні 60 копійок.

Постановою Верховного суду від 06.09.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , адвоката Левицької Ірини Степанівни, задоволено. Постанову Львівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасовано та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений ним за подання касаційної скарги у розмірі 3 388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) гривень 90 копійок. Постанова набрала законної сили 06.09.2023.

На виконання даного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 11.10.2023 №466/8225/20, у якому зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

03.12.2024 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маркіяном Яремко відкрито виконавче провадження 76683163.

Відповідно до ч.1,2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі,чи визнати виконавчий документ таким,що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно зі ст.1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Як вбачається з висновку постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2019 у справі № 2-3558/2010 дійшов висновку,що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

У постанові від 09.09.2021 у справі №824/67/20 Верховний Суд дійшов висновку, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другійстатті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2023 року у справі № 824/85/21 (провадження № 61-12579ав22) встановлено, що «перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістомстатті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа».

У даній справі судом вищенаведених обставин не встановлено.

Суд встановив, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова було ухвалено 14.06.2022 року, яке постановою Львівського апеляційного суду від 14.03.2023 скасовано, а постановою Верховного суду від 06.09.2023 постанову Львівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасовано та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року, а виконавчий лист у даній справі видано 11.10.2023, тобто на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь-якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено.

При цьому, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин, передбачених ст. 432 ЦПК України.

Стороною заявниці визнано і не спростовано, що ключі після заміни замків до квартири стягувачу вона не надавала, доводи заявниці про добровільне виконання рішення суду є лише її вільним трактуванням не підтверджено належними доказами.

Із врахуванням тих обставин, що виконавчий лист було видано судом правомірно, доказів іншого суду не надано, оскільки заявником не наведено підстав та не надано доказів про те, що виконавчий лист у справі було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 247, 432, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу- виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/8225/20 від 11.10.2023 року таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025 року.

Суддя: П. Т. Едер