Справа № 484/3190/24
Провадження № 2/484/59/25
Рішення

іменем України

(заочне)

14.01.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

без участі сторін

в с т а н о в и в

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно: частину земельної ділянки площею 0.0468 га за адресою АДРЕСА_1 та на майстерню по ремонту автомобілів за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з майстерні по ремонту автомобілів за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0.0468 га за адресою АДРЕСА_1 .

06.05.2024 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування.

08.05.2022 року позивач отримав відмову від нотаріуса у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 0.0468 га за адресою АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю та належить відповідачу на підставі державного акту від 22.02.1994 року №1322 на праві спільної сумісної власності без визначення часток в праві спільної власності, та у нього відсутні правовстановлюючі документи на майстерню по ремонту автомобілів за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці площею 0.0468 га.

Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 в 1995 році побудував майстерню, що підтверджується накладними та квитанціями про придбання будівельних матеріалів на його ім`я, актом перевірки вимог земельного законодавства від 18.03.2024 року, технічним паспортом та актом введення майстерні в експлуатацію від 17.03.1995 року виданого Первомайською міською радою.

Через відсутність правовстановлюючих документів на майстерню та визначених часток земельної ділянки, позивач не може оформити спадкові права у нотаріальному порядку, в зв`язку з чим звернувся до суду.

23.08.2024 року ухвалою суду у приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області В.Цихоні витребувано спадкову справу заведену після смерті ОСОБА_3

19.09.2024 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху для надання доказів, а саме: оригіналу технічного паспорту на майстерню по ремонту автомобілів та оригінал акту прийому в експлуатацію закінченого будівництва майстерні по ремонту автомобілів.

27.11.2024 року представник позивача, адвокат О.Шалару уточнив позовні вимоги та просив визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом, право власності на частину земельної ділянки та частину майстерні по ремонту автомобілів.

Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень та відзиву на позовну заяву не надавав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час судового розгляду цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську Миколаївської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.06.2021 року, актовий запис № 561.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 актовий запис №361 від 11.04.1984 року, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 .

08.05.2024 року приватним нотаріусом Цихоня В.А. Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0.0468 га за адресою АДРЕСА_1 через відсутність визначення (виділу) розміру часток співвласника у праві приватної, спільної сумісної власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Нотаріусом не було встановлено складу спадкового майна.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка площею 0.0468 га на праві приватної власності виділена ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Землю передано для будівництва та обслуговування майстерні по ремонту а/машин. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1322 від 22.02.1994 року.

Відповідно до довідки КП «Первомайське МБТІ» від 09.04.2024 року, що знаходиться в матеріалах спадкової справи станом на 31.12.20212 року по даним паперових носіїв інформації запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 відсутній.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або зазаконом.

Відповідно дост.1261ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, діти спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Перешкодою в оформленні позивачем права власності є відсутність правовстановлюючого документу на майстерню, та визначення часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку.

Що стосується вимог про визнання права власності на частку спільної власності земельної ділянки суд зазначає нгаступне.

Громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Державний акт на право приватної власності на землю - документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності громадянина на земельну ділянку. Містить інформацію про власника земельної ділянки та підстави набуття права власності на земельну ділянку.

Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

Спільна сумісна власність полягає в тому, що її учасники не мають наперед визначених часток. Всі співвласники спільної сумісної власності мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Частина 1 статті 89 Земельного кодексу України передбачає, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом.

У ч. 1 ст. 357 ЦК закріплено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, рівність часток у праві спільної часткової власності є загальним правилом. Виняток із нього має бути спеціально встановлено або договором, або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

З урахування викладеного, дана вимога позивача підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про визнання права власності на 1/2 частини автомобільної майстерні, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право власності на реально наявне нерухоме за рішенням суду може бути визнано у випадках, передбачених ЦК України.

Слід зазначити, в матеріалах справи відсутні та позивачами на надано суду технічну документацію на спадкове майно - на майстерню по ремонту автомобілів по АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт, на вказаний об`єкти нерухомості суду не надано, що виключає можливість перевірити судом взагалі реальну наявність об`єкту нерухомого майна та його технічний стан саме на теперішній період часу.

Позивач надав ксерокопії двох листів з графічним зображенням Краснофлотська 9, накладні за 1994, 1992 , 1995 роки про купівлю каркасу павільйонного, копію акту прийому в експлуатацію майстерні з явними виправленнями та затертостями забудовників, виправленнями по всьому акту щодо стін, кровлі та матеріалів.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано суду жодного належного доказу, який підтверджує, що до складу спадкового майна ОСОБА_3 входила частка майстерні по ремонту автомобілів по АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, за встановлених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майстерні у порядку спадкування за законом є недоведеними належними та допустимими доказами у справі.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 354-356 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 0.0468 га за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Первомайська, проживає та зареєстрований АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 23.01.2025 року.

Суддя