Справа № 756/242/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1189/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Сакун Анни Олегівни, подану в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Белоконної І.В., у справі № 756/242/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 23 червня 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 04 жовтня 2021 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано механічних ушкоджень. Вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. На підставі страхового акту та договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 69 526,30 грн. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон». ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зверталося з позовною заявою до Господарського суду м. Києва щодо стягнення з ПрАТ «СК «Еталон» суми страхового відшкодування в розмірі 66 926,30 грн., проте згідно рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/321/23 у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку з пропуском річного строку звернення з вимогою про стягнення страхового відшкодування із страховика відповідача. З урахуванням викладеного, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 69 526,30 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Сакун А.О., яка діє в інтересах ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зверталося з позовом до ПрАТ «СК «Еталон» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 66 926,30 грн., проте згідно рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/321/23 у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку з пропуском річного строку звернення з вимогою про стягнення страхового відшкодування із страховика відповідача. Тобто у страховика відповідача не виник не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Згідно роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 04 липня 2018 року № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Так як у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» і звернулося до відповідача щодо відшкодування шкоди. Враховуючи, що деліктні зобов`язання не припиняються, обов`язок щодо здійснення страхового відшкодування в порядку суброгації покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 червня 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до вказаного договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

04 жовтня 2021 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року № 761/37666/21 встановлено, що вказана ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 ».

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 », була забезпечена за полісом №202721379 в ПрАТ «СК «Еталон», з лімітом відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, в розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 64015606 від 03 листопада 2021 року позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту виплатило потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування у загальному розмірі 69 526,30 грн.

У січні 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зверталося з позовною заявою до Господарського суду м. Києва про стягнення з ПрАТ «СК «Еталон» суми страхового відшкодування в розмірі 66 926,30 грн.

Проте рішенням Господарського суду м. Києва від 27 березня 2023 року у справі №910/321/23 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було відмовлено у зв`язку з пропуском річного строку звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування.

Вказане рішення Господарського суду м. Києва від 27 березня 2023 року у справі №910/321/23 набрало законної сили.

У зв`язку з цим ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» порушило перед судом питання про стягнення виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 69 526,30 грн. з ОСОБА_1 як винної особи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до положень вказаних норм відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказані висновки були викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Як було встановлено, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 », була забезпечена за полісом № 202721379 в ПрАТ «СК «Еталон», з лімітом відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, в розмірі 130 000,00 грн. Відтак, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мало право на пред`явлення вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних із страховим відшкодуванням, в порядку, визначеному статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до ПрАТ «СК «Еталон».

При цьому, факт звернення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із позовом про стягнення виплаченого ним страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Еталон» до Господарського суду м. Києва та відмова рішенням Господарського суду м. Києва від 27 березня 2023 року у справі № 910/321/23 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у зв`язку з пропуском річного строку звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування, не перекладає обов`язок відшкодувати суму виплаченого страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Еталон» на ОСОБА_1 .

Крім того, в даному випадку необхідно врахувати, що відмова господарського суду у задоволенні позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення виплаченого ним відшкодування з ПрАТ «СК «Еталон» перебуває у причинному зв`язку з пропуском ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» строку на пред`явлення такої вимоги, тобто, є насідком бездіяльності самого позивача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування виплаченого ним страхового відшкодування у повному обсязі.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував того, що за змістом ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором.

Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу.

Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 0%.

Разом з тим, полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202721379 ПрАТ «СК «Еталон», було передбачено франшизу в розмірі 2 600,00 грн.

Відповідно, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Враховуючи викладене, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (позов задоволений на 4%) з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає стягненню 107,36 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 161,04 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, а всього 268,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сакун Анни Олегівни, подану в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму коштів в розмірі 2 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 107,36 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 161,04 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, а всього 268,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді