Провадження № 2/522/157/25
УХВАЛА

22 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, яка завдана службовою особою органу місцевого самоврядування (в порядку ст. 1174 ЦК України),

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 11.10.2024 року через систему Електронний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, яка завдана службовою особою органу місцевого самоврядування (в порядку ст. 1174 ЦК України).

14.10.2024 року та 15.10.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Матеріали позову отримано суддею 16.10.2024 року.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 25.11.2024 року.

21.10.2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення у справі.

01.11.2024 року представник Одеської міської ради через систему «Електронний суд» надав відзив, в якому просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, а у разі не застосування строків, відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

07.11.2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надав відповідь на відзив.

26.11.2024 року представник Одеської міської ради через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій просив закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди.

У підготовчому засіданні 25.11.2024 року був присутній представник ОСОБА_2 , просив закрити провадження у даній справі, оскільки така категорія справ не підпадає під розгляд цивільного судочинства, а повинна розглядати в порядку кримінального провадження. Вказав, що позивачу було повернуто гроші у розмірі 10 400 дол.США., які є речовим доказом у кримінальному провадженні. Позов не визнав повністю, не заперечував проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті, зазначивши, що усі докази надані.

ОСОБА_1 у підготовчому засіданні заперечував проти доводів представника ОМР про закриття провадження, зазначивши, що має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Не заперечує, що сума у розмірі 10 400 дол.США. є речовим доказом, але 8 600 дол.США ці гроші не є речовими доказами в рамках цієї кримінальної справи, тому позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті, зазначивши, що усі докази надані.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: клопотання про закриття провадження у справі розглядати у судовому засіданні, оскільки для з`ясування підстав позову та правовідносин необхідно вислухати пояснення позивача щодо суті позову та їх підстав, які можливо здійснити при розгляді справи по суті у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 22.01.2025 року.

До суду 18.12.204 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі.

У судове засідання 22.01.2025 року з`явилися ОСОБА_1 та представник ОМР- Старостін О.С.

Представник ОМР - Старостін О.С. просив закрити провадження у даній справі, оскільки на його думку така категорія справ не підпадає під розгляд цивільного судочинства, а повинна розглядати в порядку кримінального провадження. Вказав, що позивачу було повернуто гроші у розмірі 10 400 дол.США., які є речовим доказом у кримінальному провадженні.

ОСОБА_1 заперечував проти доводів представника ОМР про закриття провадження, зазначивши, що має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Не заперечує, що сума у розмірі 10 400 дол.США. є речовим доказом, але 8 600 дол.США ці гроші не є речовими доказами в рамках цієї кримінальної справи та не були повернуті.

Суд, дослідивши та проаналізувавши заяву представника відповідача, приходить до наступних висновків.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Під цивільною юрисдикцією розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи судом вбачається, що предметом спору є відшкодування матеріальної (майнової) шкоди на підставі ч. 1 ст. 1174 ЦК України, яка завдана службовою особою органу місцевого самоврядування (в порядку ст. 1174 ЦК України) у розмірі 8 600 дол.США., які не були речовими доказами в рамках кримінальної справи.

Позивач стверджує, що він не подавав в рамках кримінальної справи цивільний позов та вважає, що саме на цю суму коштів йому спричинено матеріальну шкоду.

Таким чином позивач має право звернутись до суду з даним позовом у рамках цивільного судочинства з посиланням на ст. 1174 ЦК України, а не у рамках кримінального судочинства.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, оскільки доводи, на які він посилається представник, не є підставою для закриття провадження у справі на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10-13, 19, 43, 49, 89, 247, п. 1 ч. 1 ст. 255, 258-261, 263, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Одеської міської ради про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 23.01.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.