Справа № 279/7104/24
Провадження № 2/279/246/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/7104/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя як об`єкта права спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звекрнулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя як об`єкта права спільної сумісної власності, зазначивши, що у кінці січня 2022 року вони придбали автомобіль марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 , бувший у використанні (2012 року виписку), темно-сірого кольору, за грошові кошти у сумі 11200 доларів США. На початку 2024 року відповідач відчужив спірний автомобіль без згоди дружини, ОСОБА_1 за невідому вартість та жодної вартості з продажу даного автомобіля їй не відшкодував. Про даний автомобіль більшою інформацією позивач не володіє. Вона оцінює спірний автомобіль на грошову суму 433000,00 гривень (виходячи з цін інтернет-сайту Авто Ріа - в середньому 10500 доларів США), а відповідно позивач має право на половину цієї грошової суми у розмірі 216500 (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень. Просить стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 половину вартості автомобіля марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 , у грошовій сумі 216500 (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень та вирішити питання судових витрат.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позову просить відмовити, так як, під час перебування в шлюбі з позивачем, ними був придбаний автомобіль марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований на його ім`я та був проданий 02.04.2024 року за 30000,00 грн. В подальшому, за отримані кошти, 09.0.52024 року він придбав автомобіль марки "Volkswagen Touran", д.н.з. НОМЕР_2 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирької області від 15.10.2024 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки "Volkswagen Touran", днз НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 як спільної сумісної власності подружжя у розмірі 310950,00 грн. Позивачем не надано доказів придбання ним автомобіля марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 в січні 2022 року за 11200 доларів США. Ціни інтернет-сайту Авторіа не є належними та допустимими доказами вартості придбавного автомобіля марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 . В матеріалах справи відсутні докази про ринкову вартість автомобіля, для визначення якої необхідні спеціальні знання, у сфері іншій, ніж право.

Позивачем відповідь на відзив не подано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2017 року.

Під час перебування сторін у шлюбі, а саме 01.02.2022 року вони придбали за спільні кошти автомобіль марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 , бувший у використанні (2012 року випуску), темно-сірого кольору, правовстановлюючі документи на який були оформлені на ім`я відповідача.

За договором комісії від 02.04.2024 року ОСОБА_2 відчужив вказаний автомобіль, за домовленістю сторін правочину ціна транспортного засобу склала 30000,00 грн.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У договорі комісії від 02.04.2024 року ціна вартість спірного автомобіля була визначена за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний врахувати дійсну його вартість.

Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала інформаціяю з інтернет-сайту Авто Ріа, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 433000,00 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши, що сторони придбали автомобіль марки Хюндай І40, д.н.з. НОМЕР_1 , бувший у використанні (2012 року виписку), темно-сірого кольору, під час перебування у зареєстрованому шлюбі і що відповідач розпорядився зазначеним спільним майном подружжя на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди ОСОБА_1 , вважає, що в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу.

При цьому, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Факт придбання під час шлюбу транспортного засобу та його відчуження без згоди другого подружжя відповідачем не заперечується. Висловивши свою незгоду щодо вартості відчуженого без згоди іншого подружжя спільного сумісного майна, відповідач іншої, ніж вказана позивачем, вартості майна не зазначив, доказів такої не подав, клопотання про експертне визначення вартості майна не заявив.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові пояснення сторін спірних правовідносин, встановлено, що зазначений в позовній заяві автомобіль було придбано у період зареєстрованого шлюбу з позивачем, мав статус спільного майна подружжя, відповідачем відчужений на користь іншої особи без узгодження та згоди позивача.

Оспорюваний правочин щодо відчуження вказаного автомобіля виходить за межі дрібних побутових правочинів, тому такий правочин потребував згоди позивача як другого із співвласників, та неотримання згоди іншого з подружжя при відчуженні такого майна є порушенням вимог статей 60, 61, 63 СК України, суперечить принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною без визначення часток.

Оскільки майно відчужено без згоди позивача як його співвласника, то вона бажає отримати компенсацію половини його вартості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо того, що кошти від продажу автмобіля в розмірі 30000 грн. були витрачені на придбання іншого автомобіля, так як автомобіль марки "Volkswagen Touran" , д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний відповідачем за 310950 грн., що було встановлено рішенням суду, достоменно встановити вказані відповідачем обставини суд можливості позбавлений, відповідачем жодних доказів не надано.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263- 265 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.57,60,61,65,68,69,70 Сімейного Кодексу України, ст.369 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 (однієї другої) частини вартості автомобіля марки HYUNDAI І40, д.н.з. НОМЕР_1 як спільної сумісної власності подружжя у розмірі 216500 (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2165 (дві тсячі сто шісчтдесят п`ять) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом