Справа № 463/814/24 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С. І.
Провадження № 22-ц/811/2970/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2024 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2024 Львівське комунальне підприємство «Господар» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку у розмірі 10 769,01 грн.

Позов обгрунтований тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Вказаний будинок перебуває на утриманні ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 № 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 № 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП «Стихія» та ЛКП «Управитель». Крім того, між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , укладено договір про надання послуги з управління будинком. Вказує, що відповідачам надаються житлово-комунальні послуги, які надаються позивачем, однак свого обов`язку по оплаті наданих їм комунальних послуг останні не виконують, внаслідок чого за період з 01.03.2021 по 30.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 10 769,01 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку у розмірі 10 769,01 грн.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 3028 грн судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, ЛКП «Господар» не дотримано вимог закону при укладенні із « ОСОБА_3 » договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою «Металістів 7а». В зв`язку з цим ОСОБА_1 подано до Личаківського районного суду м. Львова позовну заяву про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019, оформлений між Львівським комунальним підприємством «Господар» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою « АДРЕСА_3 » в особі «Головач Ю.І.» недійсним. Зазначає, що позивачем надано розрахунок суми боргу, в якому вказано збільшені тарифи. При цьому новий кошторис витрат співвласникам на погодження не надавався та не погоджувався, відповідного рішення щодо цього не приймалось. У п.12 договору вказано тариф 4,06 грн, а в розрахунку вказано тарифи від 6,47 до 8,59 грн. Однак, судом вказані обставини не досліджувались. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази належного надсилання судової повістки ОСОБА_1 . Таким чином, наявне порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Львівське комунальне підприємство «Господар» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.24-26).

З наявної в матеріалах справи копії договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019, з відповідними додатками, укладеного між Львівським комунальним підприємством «Господар», як управителем, з однієї сторони та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в особі уповноваженої загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку особи, домовились про те, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за зазначеною вище адресою, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору (а.с.8-19).

Пунктом 2.1 вказаного вище договору передбачено, що управління майном передбачає: надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення) шляхом укладення окремого договору з виконавцем послуг, згідно з фактичними обягами вивезених побутових відходів на підставі актів виконаних робіт і виставлених рахунків; технічне обслуговування ліфтів шляхом укладення окремого договору з виконавцем послуг на підставі актів виконаних робіт; освітлення місць загального користування; обслуговування загальнобудинкових засобів обліку води, електро- та теплоенергі шляхом укладення окремого договору з виконавцем послуг згідно з фактичним обсягом споживання; ліквідація наслідків аварійних ситуацій у внутрішньобудинкових мережах у вечірній та нічний час з 17.00 до 08.00, (п`ятниця з 16.00 до 08.00) у вихідні і святкові дні шляхом укладення окремого договору з виконавцем послуг на підставі актів виконаних робіт, суцільна дератизація (двічі на рік) шляхом укладення окремого договору з виконавцем послуг на підставі актів виконаних робіт та надання послуг згідно з переліком, визначеним у додатку №1 до договору.

Пункт 5 договору передбачає, що кожен зі співвласників має право одержувати від управителя своєчасно та належної якості послуги з управління згідно із законодавством та умовами договору.

Пункт 6 договору передбачає, що кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором.

Пунктами 12-13 договору визначено ціну послуги з управління та зазначено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Додатком №1 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 вересня 2019 року передбачено перелік і періодичність виконання робіт(а.с.15-19).

Крім того, Львівським комунальним підприємством «Господар» укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 15.02.2018 (а.с.28-30), договір з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових мережах від 01.03.2018 (а.с.31-32), договір про надання послуг з дератизації (а.с.33-40).

Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованість відповідачів перед позивачем за надання послуг управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за період з 01.03.2021 по 30.12.2023, становить 10 769,01 грн (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основні засади правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Позивач, як балансоутримувач будинку, в якому відповідачі проживають та мають у власності квартиру, несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території та надає послуги його мешканцям.

Статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Однак в матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені за зверненнями відповідачів, які б підтверджували ненадання ЛКП «Господар» житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території чи надання таких неналежної якості.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши факт надання позивачем та отримання відповідачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території, порушення строків їх оплати, а також відсутність актів-претензій або інших доказів щодо надання позивачем послуг неналежної якості чи не в повному обсязі, зробив правильний висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за надання послуг управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за період з 01.03.2021 по 30.12.2023, яка становить 10 769,01 грн.

Зазначивши про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги, апелянт не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження цього і не спростував розрахунок позивача.

Твердження апелянта про те, щоматеріали справи не містять інформації про вартість житлово-комунальних послуг, колегія суддів до уваги не бере, оскільки ціни послуг зазначені у п.12 договору від 01.09.2019 (а.с.12).

Доводи апелянта щодо недійсність договору про надання послуг з управління від 01.09.2015, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з презумцією правомірності правочину, закріпленою ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним і такий не є предметом розгляду у цій справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи призначеної на 23 травня 2024 року, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Оскільки судова повістка, направлена на адресу ОСОБА_1 з викликом у судове засідання на 23 травня 2024 року, повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошта» від 02 травня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається підтвердженням повідомлення учасника в день проставлення у поштових повідомленнях цієї відмітки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач належним чином була повідомлена про розгляд справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 16.01.2025

Головуючий

Судді