Справа № 438/2295/24
Провадження 2/438/144/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Дудар О.В.,

за участю секретаря Валькович Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності,

встановив:

31 грудня 2024 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява адвоката Бабич І.А., подана в інтересах ОСОБА_1 , до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С. 23 серпня 2005 року за реєстровим № 1044, належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , право приватної власності на який зареєстровано Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки у реєстровій книзі № 5, запис № 1313. Власником земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: :03:020:0146, вважається ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 29 грудня 2024 року та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 206432, виданого Бориславською міською радою Львівської області 14 березня 2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2004 року. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 серпня 2017 року серії НОМЕР_1 , виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області (актовий запис від 17 серпня 2017 року № 316). Спадкоємці щодо майна померлої ОСОБА_2 відсутні. Таким чином, оскільки позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , то згідно зі статтею 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення правочину), вона набула право приватної власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне їй нерухоме майно. Можливість укладення між відчужувачем і набувачем житлового будинку правочину щодо переходу права на земельну ділянку є відсутня у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, позивач просить визнати за нею право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2024 року вказана позовна заява (справа № 438/2295/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В.

Ухвалою суду від 2 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 23 січня 2025 року.

8 січня 2025 року від Бориславської міської ради Львівської області надійшла заява про розгляд справи 23 січня 2025 року без участі представника відповідача. Також зазначено, що Бориславська міська рада Львівської області визнає позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник позивача - адвоката Бабич І.А., у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечує,

Часиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, від 23 серпня 2005 року, зареєстрованого у реєстрі № 1044 державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку не містить волевиявлення сторін щодо земельної ділянки, яка пов`язана з житловим будинком.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 серпня 2005 року № 8169994 вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок розташований у АДРЕСА_1 .

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 14 березня 2005 року серії ЯА № 206432 земельна ділянка з кадастровим номером :03:020:0146, площею 0,100 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2004 року ВВМ № 818763.

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 грудня 2024 року № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :03:020:0146, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 серпня 2017 року.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О., у Спадковому реєстрі за запитом відносно ОСОБА_2 інформація відсутня.

Оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 неможливе укладення між відчужувачем і набувачем житлового будинку правочину щодо переходу права на земельну ділянку, на якій розташований будинок, придбаний позивачем, що і стало підставою для звернення останньої до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частин 1 статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) зазначено, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з висновком експерта № 27 за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25 вересня 2024 розмір земельної ділянки необхідний для обслуговування будинку та господарських приміщень, розташованих на АДРЕСА_1 повинен ставити - не більше 0,10 га, що відповідає положенням пункту г частини 1 статті 121 ЗК України.

Враховую наведене та правові висновки Верховного Суду, приймаючи до уваги те, що право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, АДРЕСА_1 , позивач набула на підставі договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішується, оскільки позивач просить понесені витрати на сплату судового збору залишити за нею.

Керуючись статтями 120, 377, 392 ЦК України, статтями 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення - 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: :03:020:0146, у зв`язку з набуттям права власності на розміщений на земельній ділянці об`єкт нерухомого майна - жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Бориславська міська рада Львівської області, , адреса місцезнаходження: вулиця Шевченка, 42, місто Борислав, Дрогобицький район, Львівська область, 82300.

Суддя Олена ДУДАР