Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом товариства з обмеженоЮ відповідальністю «фінансова компанія "кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року через позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до Жотвневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 ( далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.03.2020 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (далі- АТ «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит, плату за кредит та інші платежі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору. У порушення умов Договору відповідач своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не виконала.

25 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 242 на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 82 773,56 грн, яка складається з: 54 220,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28 553,20 грн заборгованість за відсотками. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не погашає заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості у загальному розмірі 82 773,56 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

03 грудня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із клопотанням відповідача.

Представник позивача до суду не з`явився, подав до суду клопотання у якому просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що не згодна з позовними вимогами, кредит сплачувала протягом двох років, потім через фінансові труднощі припинила сплачувати. Позовні вимоги визнає лише у розмірі 70 тисяч гривень, з рештою суми не згодна.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «УКРСИББАНК» з Анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту та було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредит на суму 60 260,00 грн. Позичальник зобов`язалась повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 12.03.2025 року. Процентна ставка складає 67 % річних. Розмір ануїтетного платежу з моменту укладення договору до 12.03.2025 року становить 3499,00 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру попередніх платежів.

Згідно з Паспортом споживчого кредиту, відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту, що підтверджується її підписом.

25 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 242, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшли права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з Витягом з реєстру боржників від 25.04.2023 року до Договору факторингу № 242 від 25.04.2023 року ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 12.03.2020 року.

Позивач звертався на поштову адресу відповідача з досудовою вимогою про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором та повідомленням про перехід права вимоги за грошовим зобов`язанням до ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 29.10.2024 року становить 82 773,56 грн та складається із: 54 220,46 заборгованість за тілом кредиту, 28 553,10 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин - це вольова і правомірна дія, яка безпосередньо спрямована на досягнення правового результату, - на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Для чинності правочину сторонам необхідно дотримуватися загальних і спеціальних вимог.

Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначених у статті 203 цього Кодексу в частинах третій та п`ятій визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що 21.07.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 0, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 7994,15 грн, які зобов`язався повернути в обумовлені у Кредитному договорі строк зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Доказів на спростування факту укладення вказаного Договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що АТ «УКРСИББАНК» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду.

Жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять.

Так, ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача суми основної заборгованості за кредитом у розмірі 54 220,46 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 28 553,10 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 204, 207, 512, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 639, 1048, 1054, 1055, України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженоЮ відповідальністю "фінансова компанія "кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №0 від 12 березня 2020 року в розмірі 82773 (вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят три) гривні 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати на оплату судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт