Справа № 646/688/25
Провадження № 2-н/646/60/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

27 січня 2025 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Чорна Б.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 за період з січня 2022 по грудень 2024 в сумі 22 275 (двадцять дві тисячі двісті сімдесят п`ять) гривень 24 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2025 вказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Чорній Б.М.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, також до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року до заяви про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та внаслідок несвоєчасної оплати послуг з постачання природного газу за вказаною адресою за період з січня 2022 по грудень 2024 утворилась заборгованість.

В якості доказу користування саме боржником ОСОБА_1 послугами з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , заявник надає розрахунок заборгованості за послуги з постачання природного газу.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з інформацією, отриманою судом в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим не значиться.

Відповідно до відповіді №1064698 від 27.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до Немишлянського району м.Харкова.

Отже, у порушення приписів п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заявник у заяві не зазначив жодних доказів, якими він обґрунтовує факт споживання ОСОБА_1 послуг з постачання природного газу за період з січня 2022 року по грудень 2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів, які б містили дані про те, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 матеріали заяви не містять.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за даною заявою.

Керуючись ст.161, п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.М.Чорна