Справа №443/2214/24
Провадження №2/443/146/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

27 січня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області у цивільній справі №443/1563/21, із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі по 1 700 грн щомісячно на кожного, на 1/2 частину його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення найстаршими дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; виконавчий лист, який виданий Жидачівським районним судом Львівської області в цивільній справі №443/1563/21 відкликати та у випадку задоволення позову судові витрати покласти на відповідача.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що відповідач ОСОБА_2 , її колишній чоловік, з яким шлюб розірвано 21.02.2020. Від подружнього життя у них народилось троє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області у цивільній справі №443/1563/21, стягуються на її користь аліменти на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі по 1 700 грн щомісячно кожному, що підтверджується виконавчим листом. У той же час, розмір аліментів, який стягується із відповідача, не відповідає реаліям сьогодення та матеріальним потребам дітей, оскільки їхні діти стали дорослішими, (всі навчаються в школі та для їх потреб потрібні додаткові кошти). Одночасно збільшився рівень життя та знецінилась гривня із часу прийняття першого рішення, а також відповідач не цікавиться життям дітей та додаткових коштів на їх утримання не дає.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 04.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.12.2024 /а.с.19-20/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.12.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 27.01.2024 /а.с.26/.

Розгляд справи по суті відбувся 27.01.2025 без участі сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Чорненький Я.Б., подав клопотання у якому просить судове засідання проводити у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує з підстав, вказаних у позовній заяві та за наявності підстав не запереччує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Згідно відповіді з ЄДДР №942294 від 04.12.2024, місце реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Судом скеровувались виклики у судові засідання на зазначену адресу, однак конверти поверталися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «вручено особисто», що відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 15.07.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 15.07.2021 змінила прізвище, ім`я, по батькові на ОСОБА_1 , про що складений відповідний актовий запис №13 /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.06.2013, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.06.2013, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.11.2017, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.9/.

Згідно з довідкою №1836 про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 /а.с.10/.

Згідно з рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2020, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.11-12/.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Жидачівським районним судом Львівської області у справі №443/1563/21, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1 700 (одна тисяча сімсот) грн щомісячно кожному, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.09.2021 і до досягнення дітьми повноліття /а.с.13-14/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наміром позивачки змінити спосіб стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, відповідно до статей 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із вимогами частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини 8, 9 статті 7 СК України).

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частини 1, 2 статті 141 СК України).

Відповідно до положень абзацу 1 частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України).

Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час перебування у якому у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.12.2021 постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1 700 (одна тисяча сімсот) грн щомісячно кожному, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.09.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зазначає, що положеннями Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така правова позиція викладена Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постанові №372/2393/17 від 14.11.2018.

Іншими словами, позивачі у відповідній категорії справ, як отримувачі аліментів, не обмежені правом на подання заяви про збільшення розміру таких, зокрема шляхом зміни способу їх присудження, а саме: зміни розміру аліментів, стягнутих у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у відповідній твердій грошовій сумі та навпаки.

Суд зауважує, що визначений позивачем розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, а саме: 1/2, який вона просить стягувати надалі з відповідача щомісячно як аліменти на трьох дітей, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на таку кількість дітей.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що при зміні розміру аліментів чи способу їх стягнення аліменти сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Щодо стягнення судового збору.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1 211,20 грн).

На підставі статей 180-183, 192 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області у цивільній справі №443/1563/21, із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі по 1 700 грн щомісячно на кожного, на 1/2 частину його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням суду і до досягнення найстаршими дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий лист, який виданий Жидачівським районним судом Львівської області в цивільній справі №443/1563/21 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко