НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 січня 2025 рокуСправа № 322/800/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Подріз В.О.,

за участю:

представника позивача адвоката Харькова В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом:ОСОБА_2
до:Тернуватської селищної ради; ОСОБА_1
третя особа:приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна
про:визнання права власності на спадкове майно.

14 травня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживала разом із своїм батьком, спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з січня 2020 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно на земельну ділянку площею: 6,0227 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :05:003:0004, місце розташування: Запорізька область, Новомиколаївський район, Різдвянська сільська рада, передану для ведення особисто селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , належну померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049755, виданого Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 26.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4367.

Ухвалою суду від 30.05.2024, після усунення позивачем недоліків позовної, заяви було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено відповідача строки для подання відзиву на позов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Різдвянка Запорізького району Запорізької області помер батько ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, тому спадкування здійснюється за законом в порядку черговості.

ОСОБА_2 , (прізвище до укладення шлюбу ОСОБА_4 ) є рідною донькою ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , проживала разом з батьком в одному селі Різдвянка Запорізького району Запорізької області за різними адресами в окремих будинках. Вона постійно навідувала його, щоб допомагати по господарству, приготувати їжу, порати речі, тощо. З січня 2020 року, коли у ОСОБА_3 почалися проблеми зі здоров`ям, переїхала разом із своїм неповнолітнім сином жити у будинок (по АДРЕСА_2 ), в якому батько фактично мешкав, щоб доглядати його. Отже, позивач прийняла спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки постійно проживала разом із ним, з січня 2020 року по день його смерті, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Доказом постійного проживання позивача разом зі своїм батьком на час відкриття спадщини є довідка Голови Тернуватської селищної ради та показання свідків.

ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Тамари Михайлівни із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2024 № 26/02-31, винесеною приватним нотаріусом Карташовою Тамарою Михайлівною, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із тим, що спадкоємцем не надано доказів фактичного прийняття спадщини, відтак він вважається таким, що спадщину не прийняв.

У позивача ОСОБА_2 відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049755, що перешкоджає оформити права на спадкове майно в нотаріальному порядку, у зв`язку з чим позивач просить визнати на ним право власності на земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі цього державного акту.

Виходячи з наведеного, представник позивача підтримав заявлені вимоги у судовому засіданні.

У встановлений судом строк відповідачі не подали відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.08.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник Тернуватської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив про відсутність заперечень проти позову.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи подала до суду письмову заяву про визнання позову.

У судовому засіданні 13.01.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Різдвянка Запорізького району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.02.2022 серії НОМЕР_2 .

На праві власності ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею: 6,0227 гектарів, кадастровий номер :05:003:0004, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049755, виданого Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 26 листопада 2002 року, що підтверджується відповіддю № 743202 від 16.08.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.10.1985 серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про шлюб від 17.11.2006 серії НОМЕР_4 .

Довідкою Тернуватської селищної ради підтверджується те, що ОСОБА_3 з 1982 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним з 2020 року по день його смерті проживала дочка ОСОБА_2 , яка займалася похованням батька.

Факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у період з січня 2020 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

14.11.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Карташової Тамари Михайлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець, який прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 з матеріалів спадкової справи №222/2023 (номер справи у Спадковому реєстрі: 71559811) не вбачається.

15.01.2024 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що місце її проживання не було зареєстровано разом зі спадкодавцем.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду даної справи суд враховує висновок щодо застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України, викладений в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 по справі №185/5690/20-ц (реєстраційний номер у ЄДРСР 109446112), відповідно до якого, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Надані позивачем докази, а саме показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також довідка Тернуватської селищної ради є достатніми для підтвердження факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Належність правовстановлюючих документів на спадкове майно встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відсутність у позивача по цій справі оригіналів правовстановлюючих документів, перешкоджає йому оформити право власності на земельну ділянку в нотаріальному порядку.

Водночас у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, підтверджений належними доказами факт державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004, підтверджує входження цієї ділянки до складу спадщини, що відкрилася після його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог до Тернуватської селищної ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас позов, в частині вимог до ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки вона не прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а відтак є неналежним відповідачем по справі.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 13.05.2024 №0347-5905-7289-0284, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 3111,66 грн. Разом з цим, у судовому засіданні представник позивача просив не стягувати з відповідачів понесені позивачем судові витрати, а відтак, виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача та покладення судового збору на позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 158, 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Позов ОСОБА_2 до Тернуватської селищної ради задовольнити повністю.

3. Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з січня 2020 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею: 6,0227 гектарів, кадастровий номер :05:003:0004, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049755, виданого Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 26 листопада 2002 року.

5. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

- відповідач: Тернуватська селищна рада, вул. Центральна, 9, смт. Тернувате Запорізького району Запорізької області, 70150, ідентифікаційний код: 20509545;

- відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

- третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Тамара Михайлівна (вул. Героїв 37-го батальйону, 65, прим. 28, 43, 45, 48, м. Запоріжжя, 69089).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков