Справа № 509/7199/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Сервіс» (, місцезнаходження: 65110, Одеська область, Одеський район, смт.?Авангард, вулиця Торгова, 9, квартира 85) про видачу судового наказу?за оплату житлово-комунальних послуг з Боржника ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Сервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 20375 гривень 53 копійок та судового збору у розмірі 302 гривні 80 копійок.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст.161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, відповідно до?ч.1 ст.27 ЦПК України.

21.12.2024 року судом отримано інформацію з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС Україеи в Одеській області, а саме про те, що ОСОБА_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. До матеріалів заяви додано копії договорів №74/п1 про користування електричною енергію та надання послуг з вивезення побутових відходів, термін дії вказаних договорів встановлений до 31.12.2018 року. Не всі з вказаних договорів мають пролонгацію на кожен наступний рік.

В заяві про видачу судового наказу, зазначається що боржник є власником квартири, послуги з утримання якої надаються заявником. Натомість до заяви доданий договір №2.1-74/01 від 23.05.2013 року предметом якого є строкове користування ОСОБА_1 вказаною квартирою. Жодного правовстановлюючого документу, або доказу на підтвердження того що боржник був власником вказаної квартири на момент надання послуг, заявник не надав.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, саме на власника покладається тягар утримання майна.

Однак до заяви про видачу судового наказу не додано доказів щодо належності боржнику домоволодіння, по якому виник борг.

Відповідно доположень п.2 частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявника і боржника.

Як вбачається, заява подана з порушенням приписів статті 163 ЦПК України, оскільки в ній відсутні відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету заявника та боржника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимогстатті 163 цього Кодексу

Окрім цього, суд звертає увагу, що заяву про видачу судового наказу подано особою, яка у відповідності до ст.14 ЦПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але у заяві відсутні відомості про його наявність.

18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України № 3200-IX щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно з ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

За приписами п.2-1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно дочастини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але незареєструвала його.

Відповідно до відомостей підсистеми «Електронний суд» заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Сервіс» () не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Суд звертає увагу на обов`язок заявника як юридичної особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 ЦПК України, та зазначати про наявність електронного кабінету та його адресу при зверненні до суду.

Крім того, суд роз`яснює заявнику можливість перевірити інформацію про наявність або відсутність електронного кабінету у боржника на порталі Державної системи електронної ідентифікації Електронний суд за посиланням https://id.court.gov.ua/. Інформацію про результати такої перевірки з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 163 ЦПК України необхідно зазначити у заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями163, 165,166,167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Сервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Спічак В.О.