справа № 492/1661/24
провадження № 2/492/395/25
УХВАЛА

22 січня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів.

Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 год. 50 хв. 22 січня 2025 року з повідомленням учасників справи.

Виклик у судове засідання учасників справи здійснено за адресами, вказаними у матеріалах справи.

21 січня 2025 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила суд про залишення позову без розгляду, зазначивши, що наслідки залишення позову без розгляду їй відомі та зрозумілі.

Позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, однак до суду від позивачки надійшла заява, в якій просила суд про залишення позову без розгляду.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив до суду не подав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви позивачки про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 712/13263/17.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Тобто, за змістом статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Надане позивачці право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи, і суд не зобов`язаний при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотиви, у зв`язку з якими така заява подана.

Закріплене за позивачкою право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (подібний висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі № 308/13199/17, від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачці, яка просить не розглядати її позовні вимоги по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів (а. с. 1-3).

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі (а. с. 26-27).

21 січня 2025 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів без розгляду (а. с. 34).

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачка до початку розгляду справи по суті звернулась до суду із заявою про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки позивачка скористалась своїм процесуальним правом на залишення позову без розгляду, на порядок реалізації якої воля інших учасників справи не поширюється.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право, передбачене частиною 2 статті 257 ЦПК України, на повторне звернення з зазначеним позовом до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення встановлюються законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема у разі залишення заяви без розгляду, однак крім випадків, коли така заява залишена без розгляду за заявою позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою при зверненні до суду із позовною заявою заявлено дві позовні вимоги: про припинення стягнення аліментів; про стягнення аліментів.

Позивачкою не сплачено судовий збір за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів, розмір ставки якого, згідно з абзацом 2 підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1211,20 грн.

За подання до суду позовної вимоги про стягнення аліментів позивачка, на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачкою при зверненні до суду із вказаною позовною заявою, не сплачено судовий збір за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів, позивачку звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної вимоги про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що з позивачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання до суду позовної вимоги про припинення стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн. та судовий збір за подання до суду позовної вимоги про стягнення аліментів слід компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статями 133, 223, 247, 257, 258-261, 353 ЦПК України, статтями 4, 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір за подання до суду позовної вимоги про припинення стягнення аліментів у розмірі 1211 (одна тисяча одинадцять) гривень 20 копійок.

Судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за подання до суду позовної вимоги про стягнення аліментів компенсувати за рахунок держави.

Роз`яснити позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.