Справа № 308/481/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Бедьо В.І.,

за участі секретаря Молдован Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ужгород цивільну справу за позовом Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах - Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачево до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

В С Т А Н О В И В:

У позові зазначається, що на обліку квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачево знаходиться земельна ділянка, загальною площею 7,72 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право постійного користування якою посвідчується державним актом серії Б №0290997 від 1979 року.

Згідно з актом інвентаризації земель Міністерства оборони України від 22.02.1993. комісією складено цей акт про те, що згідно розпорядження районної державної адміністрації, виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 22.02.1993 N?75 проведена інвентаризація земель військового містечка N? НОМЕР_1 Ужгородського району.

Розпорядженням голови Ужгородської районної державної адміністрації BIL 18.10.2019 №277 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» надано дозвіл КЕВ м. Мукачеве на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 7,72 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Оноківської сільської ради.

Проте, при погодженні меж вказаної земельної ділянки військового містечка N? НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7) в натурі (на місцевості) було виявлено, що на частину цієї земельної ділянки загальною площею близько 6,0 га, на підставі рішень Оноківської сільської ради, без будь-яких погоджень з Міністерством оборони України, виготовлено документи про передачу у приватну власність громадян.

У подальшому, відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту-земельної ділянки від 17.09.2021№ 770-К/771/А11/09/01/-21, складеного за результатом проведеної Головним Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області планової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель оборони, зокрема земельної ділянки (об?єкта перевірки), яка розташована по АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7), встановлено, що низка земельних ділянок, у тому числі земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0027 (площа 0,12 га), мають перетин ліній із земельною ділянкою площею 7,72 га, яка належить КЕВ м. Мукачеве на праві постійного користування землею серії Б N? 029097 від 1979 року, тобто накладаються на землі оборони, та передані у приватну власність на підставі рішень Оноківської сільської ради всупереч встановленій процедурі та цільовому призначенню цих земель.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту-земельної ділянки від 17.09.2021 N? 770-ДК/771/А11/09/01/-21 надійшов до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 04.10.2021.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер :10:010:0027 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі витягу з рішення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 07.12.2021N?855-XII-VIII.

Водночас, Оноківська сільська рада не є органом, уповноваженим розпоряджатися землями оборони, а Міністерство оборони України рішення про надання згоди про надання у приватну власність частини земельної ділянки загальною площею 7,72 га, яка розташована за адресою: військове містечко N? НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Оонівської сільської ради квартал 8/7) ніколи не приймало, а також не знало про фактичне виділення частини цієї земельної ділянки площею 0,12 га в окрему земельну ділянку кадастровий номер :10:010:0027 та її подальшу незаконну передачу у приватну власність фізичній особі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, поданою в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

26.05.2023 року надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України та доданих до нього доказів.

У відзиві відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ), а саме у розмірі 6 га, була вилучена та переведена в землі запасу сільської ради на підставі рішенням III сесії XXIII скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998 «Про вилучення земельної ділянки» .Позивачем не наведено обставин, які б могли свідчити про недобросовісність Оноківської сільської ради при здійсненні процедури вилучення спірної земельної ділянки.

Більше того, сторона відповідача звертає увагу суду, що у 2007 році Військова прокуратура Ужгородського гарнізону діючи в інтересах держави в особі Міністерства оборони України для захисту інтересів КЕВ м. Мукачево зверталась із позовом до Оноківської сільської ради, третя сторона ДП «Ужгородське лісове господарство» про визнання недійсним (нечинним) рішенням ІІІ сесії XXIII скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998, за наслідками розгляду якого постановою Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2007 у позові відмовлено повністю. Тобто правомірність припинення права користування у позивача спірною земельною було фактично констатовано рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2007. Разом з відзивом була подана заява про застосування строків позовної давності.

16 червня 2023 року від ОСОБА_1 , надійшла заява про залучення третьої особи.

20 червня 2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області.

05 липня 2023 року відповідь на відзив на позовну заяву про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Представник Відповідача 1 просить суд застосувати строки позовної давності; відмовити в задоволенні позову повністю.

10 липня 2023 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення, в яких вказано щорішенням III-ї сесії XXIII скликання від 16 жовтня 1998 року Оноківська сільська рада прийняла рішення про вилучення, зокрема з кварталу 8/7 земельного фонду Ужгородського лісництва земельної ділянки площею 6,0 та і переведення цієї ділянки у землі запасу сільської ради; з 1998 року Оноківська сільська рада розпоряджалася земельними ділянка у кварталі 8/7 в т.ч. рішеннями ради від 14.07.2000 p. та 25.12.2000 р. вказана площа передана у власність громадянам (військовослужбовцям та працівникам УМВС в Закарпатській області) для ведення індивідуального садівництва; у 2007 році Військовий прокурор Ужгородського гарнізону звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України для захисту інтересів квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево про скасування вказаного рішення ради від 16.10.1998 року - проте в позові було відмовлено.

Відповідач набув право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :10:010:0027 відповідно до ст. 116, 118, 122 Земельного кодексу України, і то після реєстрації права комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Оноківською сільською радою Ужгородського р-ну. Таким чином, відповідач вважає що законно набув право власності на спірну земельну ділянку.

25.08.2023 року від представника Міністерства оборони України, надійшли заперечення на клопотання про застосування строку позовної давності. У якому зазначено, те що про факт незаконного вибуття з державної власності земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0027 (площа 0,12 га), в с. Оноківці ужгородського району, яка входить до складу військового містечка N? НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7), прокурору стало відомо 04.10.2021, 3 моменту надходження до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту - земельної ділянки від 17.09.2021 N?770-ДК/771/ АП/09/01/-21, складеного за результатом проведеної Головним Управлінням з

контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області планової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель оборони, зокрема земельної ділянки (об?єкта перевірки), яка розташована по АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7).

Таким чином, у даному випадку початок відліку позовної давності для прокурора розпочався 04.10.2021, тобто з дати виявлення факту формування земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :10:010:0027 та її перебування у приватній власності, а відтак строки позовної давності позивачем не порушені. Адже закон пов?язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв?язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів.

Відлік позовної давності для МОУ, в свою чергу, розпочався з моменту отримання листа N? 1934ВИХ-21 від 20.10.2021 року, яким прокурор повідомив про порушення інтересів держави у вказаних правовідносинах.

Щодо постанови Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2007 N?4/140 за позовом військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України для захисту інтересів КЕВ м.Мукачево до Оноківської сільської ради, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ДП «Ужгородське лісове господарство», то єдиною фактичною обставиною встановленою цим судовим рішення є те, що рішенням III-Ї сесії XXIII скликання від 16.10.1998 Оноківська сільська рада за клопотанням Ужгородського держлісгоспу прийняла рішення про вилучення, зокрема з кварталу Ужгородського лісництва земельної ділянки площею 6,0 га і переведення цієї ділянки у землі запасу сільської ради.

Жодних інших фактичних обставин, тим більше, тих, які стосуються конкретної земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер :10:010:0027, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , цим рішенням Господарського суду Закарпатської області констатовано не було. Сам факт звернення органу прокуратури з відповідним позовом до Господарського суду Закарпатської області у 2007 році та відмова судом у його задоволенні з підстав пропуску строків звернення до суду в порядку адміністративного судочинства з вимогою про визнання недійсним рішення III-ї сесії XXIII скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998, жодним чином не пов?язані зі зверненням до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про витребування від Відповідача конкретної спірної земельної ділянки на користь

держави.

Рішення з сесії 23 скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998 «Про вилучення земельних ділянок» та 3 сесії 23 скликання Ужгородської районної ради народних депутатів від 25.09.1998 «Про зміну площі землекористування

Ужгородського держлісгосну та територій сільських рад» не є первинною підставою вибуття спірної земельної ділянки з власності держави в особі МОУ та КЕВ м. Мукачево. Ці рішення органів місцевого самоврядування не створюють правових наслідків незалежно від того, чи були вони скасовані судовим рішенням в іншій справі. Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу державної влади Міністерства оборони України означає, що держава як власник волю на формування та відчуження ділянки за кадастровим номером :10:010:0027 (площа 0,12 га) не виявляла, а земельна ділянка площею 0,12 га вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення.

Щодо застосування строків позовної давності у відповіді на відзив зазначено, що виходячи з приписів ст.76, 77 ЦПК України відповідач у поданому відзиві на позов не наводить належних та допустимих доказів, які б чітко вказували на календарну дату, коли, на його думку Міністерство оборони України довідалось про порушення свого права або про особу, яка його порушила при цьому від зазначеної дати і до моменту подання позову мало б минути не менше трьох років.

Відтак, у відповідача відсутні обґрунтовані підстави стверджувати, що Міністерство оборони України позивається у даному провадженні вже після спливу строку позовної давності для заявлення відповідного позову.

25 серпня 2023 року від представника Мінстерства Оборони України надійшов відзив, зазначає, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності не через помилку органу державної влади, а фактично у зв?язку із вчиненням протиправних дій, при цьому з викладених вище обставин варто поставити під обґрунтований сумнів можливість необізнаності відповідача про незаконність її вибуття із державної власності, тому, оскільки обов?язок повернути правомірному власнику земельні ділянки, які не можуть перебувати у приватній власності, встановлений у національному законодавстві, наслідок невиконання такого обов?язку у вигляді пред?явлення відповідного позову є передбачуваним.

Тож у даному випадку необхідно врахувати пропорційність вчинення дій, спрямованих на усунення створених органом місцевого самоврядування та фізичною особою перешкод у користуванні земельною ділянкою земель оборони легітимній меті контролю за використанням цієї ділянки згідно із загальними інтересами, щоби таке використання відбувалося за її цільовим призначенням задля забезпечення здатності здійснення військового захисту держави.

Спірна земельна ділянка є власністю держави та встановленим порядком передана у постійне користування Збройним Силам України для діяльності Збройних Сил України, а надання спірної земельної ділянки у приватну власність фізичній особі унеможливлює її використання Збройними Силами України за призначенням у військових цілях, зокрема розквартирування (розміщення) на ній військових частин і формувань, будівництва об?єктів військового призначення (споруд, будівель, навчальних макетів тощо), проведення військових навчань і тренувань, стрільб.

21 вересня 2023 року від представника квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево надійшло клопотання про призначення судової експертизи вирішення в судовому порядку питання про те, чи накладається земельна ділянка кадастровий номер :10:010:0027 (площа 0,12 га)на землі оборони і якщо так, то яка площа такого накладення та в якій частині відбулося це накладення, безпосередньо пов?язано із необхідністю відображення окружних меж земельної ділянки військового містечка N? НОМЕР_1 , яка перебуває на праві постійного користування КЕВ м. Мукачеве та земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0027 (площа 0,12 га)у єдиній системі координат.

Для достовірного та належного встановлення обставин, чи має місце перетин та/або накладення земельних ділянок необхідно досліджувати землевпорядну документацію, перевірити відповідність фактичного розташування земельної ділянки, яка зареєстрована на праві приватної власності за Відповідачем та земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, що є компетенцією експертів у відповідній галузі та вимагає проведення відповідної судової експертизи.

Обґрунтувати або спростувати твердження, які містяться вАкті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об?єкту-земельної ділянки від 17.09.2021 N?770-ДК/771/АП/09/01/-21, складеного за результатом проведеної Головним Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області планової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства, можна тільки володіючи спеціальними знаннями із землеустрою, оскільки визначення просторових та географічних меж фізичних об?єктів нерухомого майна явно лежить за межами правових знань. Таким чином, вбачається, що для достовірного з?ясування вищевказаних обставин, що мають істотне значення для розгляду справи, необхідні спеціальні знання.

08 грудня 2023 року від Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області надійшли письмові пояснення на позовну заяву, Відповідно до статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент прийняття радою оспорюваного рішення) Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід?ємною частиною генерального плану.

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Оноківської сільської ради про надання йому дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на (місцевості) для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,12 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність в межах населеного пункту Оноківської сільської ради, за кадастровим номером 0:10:010:0027, мікрорайон Шахта.

Рішенням Оноківської сільської ради N? 803-X-VII від 05.11.2021 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею: 0,12 га, за цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, що розташована на території Оноківської сільської ради, мікрорайон «Шахта».

Належним чином погоджена технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) подано для розгляду та затверджено у встановленому законом порядку 07.12.2021 року рішенням Оноківської сільської ради N? 855-X-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» та надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,12 га для індивідуального мікрорайон «Шахта». садівництва, з кадастровим номером 0:10:010:0027, яка знаходиться на території Оноківської сільської ради, індивідуального садівництва

Таким чином, передаючи у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку для визначених законом та мала єдиний правовий механізм поведінки.

14 грудня 2023 року - від Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

20 грудня 2023 року від Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері Оборони Західного регіону надійшли заперечення на клопотання Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області .

20 грудня 2023 року від Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері Оборони Західного регіону надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження.

21 березня 2024 року Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду призначено комплексну земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

В судове засідання представники позивачів не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомляли.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. ч. 1 - 3 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою відбувається через добровільну відмову землекористувача від даної земельної ділянки. Згідно ч. 3,4 ст. 142 ЗК України відмова від користування земельною ділянкою відбувається через подання спеціальної заяви про відмову землекористувача до власника земельної ділянки.

Також, ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України закріплено правову норму, відповідно до якої підставою набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону.

Приписами ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України встановлено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, при цьому у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної і приватної власності.

Крім того, у ст. 14 Закону України «Про збройні сили України» встановлено, що земля закріплена за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Згідно зі ст. 13 Земельного кодексу України, повноваження щодо розпорядження землями державної власності відноситься виключно до повноважень Кабінету Міністрів України. У даному випадку, власниками земельних ділянок, закріплених за суб`єктами, що перебувають у сфері управління Міністерства оборони України є Держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки за приписами ст. 110 Конституції України саме Кабінет міністрів України є вищим органом в системі органів виконавчої влади, якому надані повноваження з управління об`єктами державної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України закріплено правову норму, відповідно до якої підставою набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону.

Поряд із цим, ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України містить положення щодо поділу земель України за цільовим призначенням на відповідні категорії, серед яких, зокрема, і землі оборони.

Відповідно до вимог ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно у відповідності до Закону України «Про використання земель оборони».

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на момент видачі оскаржуваного державного акту на право власності на землю) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності земельні ділянки, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власнику цього майна.

Статтею 319 цього Кодексу визначено, що лише власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а ст. 321 Цивільного кодексу України визначено непорушність права власності.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Стаття 393 Цивільного кодексу України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Крім того, відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України власник має право на захист права власності.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду.

Земельна ділянка (об?єкт перевірки), яка розташована по АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7,за кадастровим номером :10:010:0027 (площа 0,12 га), має перетини ліній із земельною ділянкою площею 7,72 га, яка належить КЕВ м. Мукачеве на праві постійного користування землею серії Б №029097 від 1979 року, тобто накладаються на землі оборони, та передані у приватну власність на підставі рішень Оноківської сільської ради всупереч встановленій процедурі та цільовому призначенню цих земель..

Отже, Оноківська сільська рада не була уповноважена розпоряджатися спірними земельними ділянками.

З огляду на викладене та вимоги п. «в» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, земельна ділянка, кадастровий № :10:010:0027 не могла бути передана до земель приватної чи комунальної власності в силу їх приналежності за цільовим призначенням до земель оборони. Держава є власником земель оборони за законом.

Згідно зі ст. 13 Земельного кодексу України, повноваження щодо розпорядження землями державної власності відноситься виключно до повноважень Кабінету Міністрів України. У даному випадку, власниками земельних ділянок, закріплених за суб`єктами, що перебувають у сфері управління Міністерства оборони України є Держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки за приписами ст. 110 Конституції України саме Кабінет міністрів України є вищим органом в системі органів виконавчої влади, якому надані повноваження з управління об`єктами державної власності.

Аналогічної правової позиції щодо необхідності надання Кабінетом Міністрів України згоди на вилучення земель оборони дотримується і Вищий господарський суд України у справі № 916/3719/15 (постанова від 23.06.2016 року залишена в силі Верховним Судом України).

Отже, наявність згоди Міністра оборони України на припинення права постійного користування земельною ділянкою без рішення власника - Кабінету Міністрів України, не є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Держава є власником земель оборони за законом, а відтак наявність чи

відсутність у землекористувача документів на користування ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено законом.

Це твердження узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом України в постанові від 16.09.2015 у справі N? 926/1017/14.

Водночас, ЗК УРСР N?2874а-07 в редакціях від 12.03.1981 та від 25.10.1998 не передбачав таку категорію земель, як «землі оборони». Тобто, земельна ділянка, на яку КЕВ м. Мукачево отримало державний акт серії Б N? 029097 від 1979 року, яким посвідчується право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 7,72 га, перебувала та перебуває у державній власності.

Аналіз правового регулювання дозволяє стверджувати те, що запровадження «земель оборони» як окремої категорії земель відбулося із прийняттям ЗК України N?561-XI, в редакції, яка почала діяти з 15.03.1991. У п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗК України N?561-XII передбачено, що відповідно до цільового призначення всі землі Української РСР поділяються, зокрема, на землі промисловості, транспорту, зв?язку, оборони та іншого призначення. За

приписами ч. 1 ст. 70 названого нормативного акта землями для потреб оборони

визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил і внутрішніх військ.

Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством

Української РСР (ч. 2 ст. 70 ЗК України N?561-XII). На виконання цитованої норми наказом Міністра оборони України 22.12.1997 N?483 затверджено

Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями (далі - Положення N?483).

Згідно з пунктом 45 Положення N?483 передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. За змістом 5 постанови ВР УРСР N?562-Х встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію ЗК України N?561-XII, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав землеволодіння або землекористування.

То ж передача місцевим органам влади території, в яку входить в тому числі спірна земельна ділянка, повинна була здійснюватися за законодавчо врегульованою процедурою.

Передання Оноківською сільською радою спірних земельних ділянок відбулось з порушенням норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч.ч.1, 5 ст. 116, ст.ст. 120, 141, ч. 3 ст. 142 ЗК України, ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», Відтак, рішення Ужгородської міської ради від 27.10.2010 № 1638 порушує права держави, як власника вказаних земель в особі Квартирно - експлуатаційного відділу м. Мукачево, як належного землекористувача.

Щодо клопотання представника відповідачів про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Загальний строк позовної давності складає 3 роки, перебіг якого розпочинається із дня коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суд вважає, що позивачем не було пропущено строку позовної даності, оскільки не наводиться належних та допустимих доказів, які б свідчили про точну календарну дату коли позивач дізнався про порушення свого права.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах - Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачево до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задоволити.

Визнати недійсним рішення Оноківської сільської ради від 07.12.2021 року 855-X-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» та надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,12 га для індивідуального мікрорайон «Шахта». садівництва, з кадастровим номером 0:10:010:0027.

Витребувати земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :10:010:0027, в с. Оноківці Ужгородського району, яка входить до складу військового містечка N? НОМЕР_1 за адресою:

АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7), на користь держави в особі Міністерства оборони України з володіння ОСОБА_1 , шляхом її повернення на користь держави в особі Міністерства оборони України .

Стягнути з Оноківської сільської ради та ОСОБА_1 солідарно на користь платника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, адреса: вул. Бращайків, 2, м. Ужгород, 88000;

Позивач:Міністерство України, , адреса: пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ;

Позивач:Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачево, адреса: вул. Берегівська-об`їзна, 1А, м. Мукачево, 89600, ;

Відповідач: ОНОКІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА УЖГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ, адреса: 89412, Україна, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., село Оноківці, вулиця Головна, будинок, 59;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо