КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/9919/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1232/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Осіпенко Л.М., апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Осіпенко Л.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

1) зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 не перешкоджати позивачу ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) визначити способи участі позивача ОСОБА_2 у вихованні та особистому спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком:

- побачення 1-го та 3-го тижня кожного місяця: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 за місцем фактичного проживання батька або в громадських місцях без обмеження їх прогулянок та перебування без присутності матері;

- побачення у вихідні дні: 2-й та 4-й тиждень - з 18:00 години п`ятниці по 18:00 суботи з ночівлею за місцем його фактичного проживання без присутності матері;

- 30 календарних днів на оздоровлення дитини (як в межах України, так і за кордоном) без присутності матері, у період за погодженням з матір`ю дитини;

- побачення в день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом чотирьох годин без присутності матері за погодженням періоду побачення з матір`ю;

- побачення в день народження батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 з 12:00 до 19:00 без присутності матері;

- у святкові дні: Новий рік (1.01) - з 12:00 до 16:00 без присутності матері; День Святого Миколая - з 14:00 до 19:00 без присутності матері; Пасха - з 13:00 до 18:00 без присутності матері; Різдво - з 13:00 до 18:00 без присутності матері;

- безперешкодне спілкування з дитиною шляхом відео-дзвінків, мобільного зв`язку, будь-яких повідомлень в будь-яких додатках, месенджерах адресованих дитині;

- під час хвороби дитини: безперешкодно;

- повідомляти фактичне місцезнаходження дитини (т. 1 а.с. 1-6, а.с. 155-156).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19 січня 2017 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Дарницьким районним у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що було складено актовий запис № 48. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_3 06 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харків.

Вказував, що після розлучення сторони проживали разом у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач та син зареєстровані у вказаній квартирі. За час війни, з 24 лютого 2022 року і до кінця липня, весь час син знаходився зі позивачем, в той час, як відповідач займалась своїми справами і була в численних відрядженнях. Останні півтори місяці від вказаного періоду позивач з сином перебував у знайомих в с. Брусниця, Чернівецької області. Однак, 26 липня 2022 року відповідач попросила повернутися з дитиною до Києва і при поверненні у присутності стороннього чоловіка забрала дитину та відвезла на машині в невідомому напрямку. В подальшому, місцезнаходження сина невідоме позивачу.

Вказував, що він неодноразово намагався дізнатись місцеперебування дитини, телефонувавши колишній дружині, проте його прохання, дзвінки та повідомлення про спілкування з сином було проігноровано або заблоковано його номер телефону в телефоні відповідача, а також в месенджерах.

Після численних спроб зв`язатись з відповідачем та сином, він був вимушений звернутись з заявою до Служби у справах дітей Дарницького районної у м. Києві державної адміністрації. 26 серпня 2022 року Служба у справах дійте Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації було прийняте рішення № 101/46/П-681-148 у відповідності до якого позивачу було рекомендовано звернутись до суду. 16 серпня 2022 року було подано заяву до Дарницького управління поліції Головного управління поліції у м. Києві, яка зареєстрована до журналу єдиного обліку за № 41052 від цього ж дня щодо перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідача.

19 серпня 2022 року за вих. № 10456/125/48/04-2022 за підписом т.в.о. Начальника Дарницького УП ГУ НП у м. Києві Віталія Острогляд було надано відповідь про те, що вищевказана заява була ретельно розглянута, згідно Закону України «Про звернення громадян» та повідомлено, що відповідач в своїх письмових поясненнях вказала, що перешкод у спілкуванні з дитиною не вчиняє, ОСОБА_3 виховується в належних побутових умовах, забезпечений всім необхідним для нормального та гармонійного розвитку дитини. Та надано роз`яснення, що вона має право звернутись до суду за захистом своїх прав та обов`язків у порядку ч. 1,ч. 2 ст. 159 СК України.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з листом, в якому висловлював пропозицію укласти договір щодо виконання батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповіді на який не отримав.

Стверджував, що з початку народження сина утримував його, приділяв достатньо часу, щоб дитина була здоровою, духовно та фізично розвинена. Вказував, що хоче спілкуватись з сином особисто. За весь час, що він не має змоги спілкуватись з сином та брати участь у його вихованні, між ним та сином втрачається емоційний та духовний зв`язок (т. 1 а.с. 1-6, а.с. 155-156).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 3 а.с. 182-223).

В обґрунтування відзиву відповідачка посилалась на те, що вона не створювала та не створює перешкод для спілкування позивача з дитиною, а напроти підтримує необхідність якісного спілкування позивача з сином, з урахуванням графіку та інтересів дитини. Позивач регулярно спілкується з сином засобами онлайн-зв`язку; взимку 2023 року позивач прилітав до Узбекистану, де зараз проживають відповідачка з дитиною та особисто вітав сина з днем народження; влітку 2023 року позивач прилітав до Туреччини, де вони відпочивали, та мав можливість провести там час із ОСОБА_3.

На думку відповідачки, позивач часто поводить себе безвідповідально щодо дитини, не виконує свої батьківські обов`язки, дає йому комп`ютер та планшет на необмежений час, що може негативно вплинути на розвиток дитини. При спілкуванні з дитиною позивач негативно висловлюється про неї, як про матір, що формує у дитини негативне відношення до неї. Крім того, позивач «проросійськи» налаштований і намагається так виховати сина, пропагує спілкування російською мовою.

Не зважаючи на постійне спілкування із сином, позивач почав вимагати такого спілкування за першою його вимогою. Це призвело до того, що в листопаді 2023 року позивач залякав сина тим, що якщо він не буде постійно брати слухавку, до нього прийде міліція і буде його бити. В подальшому, постійна знервованість призвала до того, що ОСОБА_3 поставили діагноз «Дитячий невроз. Порушення сну» та призначили відповідне лікування.

Також відповідачка посилалась на те, що позивач не бере участі в утриманні дитини, фактично самоусунувся від виховання, почав погрожувати, що забере сина і відповідачка його більше не побачить. Ці погрози вона сприймає як реальні.Крім того зазначала, що у позивача тривалий час були проблеми з алкоголем, у зв`язку з чим вона вважає, що такі проблеми можуть бути у позивача і зараз.

Посилаючись на вказані обставини, відповідачка не заперечувала проти спілкування позивача з дитиною за наступним графіком:

- кожну суботу з 10 год. до 16 год. в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб у місці, погодженому відповідачкою;

- сім днів взимку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою;

- сім днів влітку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою (т. 3 а.с. 182-223).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року позовОСОБА_2 , в інтересах якого діють представники - адвокати Журавель В.І., Литвинчук О.І., до ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник - адвокат Костинчук П.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дитиною, - задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2 спосіб участі у спілкуванні з дитиною та у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за наступним графіком:

- щосереди, щочетверга кожного місяця з 15:00 год до 17:00 год за згодою дитини без присутності ОСОБА_1 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини в місцях, сприятливих для розвитку дитини, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку, з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних центрів;

- кожної другої, четвертої суботи та неділі місяця з 10:00 год до 16:00 год за згодою дитини без присутності ОСОБА_1 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини в місцях, сприятливих для розвитку дитини, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних центрів;

- спільний відпочинок 30 днів в період літніх місяців (червень, липень, серпень) під час відпустки (канікул) за згодою дитини без присутності ОСОБА_1 з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку канікул та навчання;

- день народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) протягом чотирьох годин за згодою дитини без присутності ОСОБА_1 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини;

- безперешкодне спілкування засобами мобільного, інтернет, поштового, електронного та іншого зв`язку, в будь-яких додатках, месенджерах, з використанням соціальних мереж (Viber, Telegram, та ін.) та або за допомогою програм (Zoom, Skype, та ін.) з урахуванням режиму дня дитини та різниці в часі з країною перебування.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у визначеному способі участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та повідомляти фактичне місце знаходження (перебування) дитини.

У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено (т. 5 а.с. 220-225).

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на сплату судового збору 1 295,20 (одна тисяча двісті дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок.

Відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу (т. 6 а.с. 203-213).

Не погодившись з рішенням суду, 12 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (т. 7 а.с. 24-50).

На обґрунтування скарги зазначав, що рішення суду в оскаржуваній частині є безпідставним. Вказував, що відповідачка ніколи не перешкоджала та не планує перешкоджати у спілкування позивача з дитиною. Наведені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, а їх оцінка позивачем є неправильною. При цьому, позивач не додав до позовної заяви належних доказів на підтвердження на підтвердження перешкоджання відповідачкою спілкуванню позивача з дитиною. Жоден з доданих доказів не підтверджує обставин перешкоджання відповідачки спілкуванню позивача з дитиною.

На стадії підготовчого провадження у даній справі позивачем як докази перешкоджання відповідачкою спілкуванню позивача з дитиною були надані суду скріншоти листування між позивачем та відповідачкою та аудіо записи телефонних розмов між позивачем та відповідачкою, які суд залучив до матеріалів справи навіть не прослухавши їх та не встановивши, чи мають вони відношення до розгляду справи. Представник відповідачки звертав увагу на те, що відповідачка не надавала позивачу своєї згоди на запис їх телефонних розмов, а також не надавала згоди на надання третім особам записів цих розмов. Записуючи телефонні розмови з відповідачкою та поширюючи їх, позивач вчинив незаконно, оскільки його дії порушують права відповідача, гарантовані ст..ст. 31, 32 Конституції України. Відтак, вказаний доказ отриманий позивачем у незаконний спосіб, а тому не повинен залучатись до матеріалів справи. Посилався на те, що стороні відповідача не відомо зміст аудіозаписів телефонних розмов, оскільки судом першої інстанції було долучено вказаний доказ до матеріалів справи без врахування думки сторони відповідача та без надання для ознайомлення з таким клопотанням.

Посилався на обставини, зазначені в відзиві на позовну заяву.

Вказував, що висновок органу опіки від 12.04.2024 року не повинен був братися судом першої інстанції до уваги при ухваленні рішення у справі, оскільки він не відповідає вимогам законодавства, такий висновок був складений без врахування умов життя дитини, графіку життя дитини, часу її навчання, часу її відпочинку, будь-яких інтересів чи вподобань дитини. Вказаний висновок не відповідає інтересам дитини та обставинам справи.

Звертав увагу, що в суді першої інстанції стороною відповідача було заявлено клопотання про призначення у справі психологічної експертизи від 06.06.2024 року з заявою про поновлення строку на подання такого клопотання. Однак, суд першої інстанції ухвалою від 06.05.2024 року залишив без розгляду клопотання про призначення у справі експертизи та повернув його відповідачу, при цьому, судом не поновлено відповідачці строку на подання такого клопотання. Суд першої інстанції порушив ч. 1 ст. 127 ЦПК України, якою встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому, відповідачем було доведено, що підстави для призначення у справі судової психологічної експертизи виникли набагато пізніше закінчення підготовчого провадження у справі та наростали з листопада 2023 року по початок травня 2024 року та підтверджені належними доказами.

Вказував, що судом першої інстанції не було взято до уваги ключовий доказ у справі - пояснення відповідачки, як свідка, оскільки відповідачка є тією особою, яка найкраще за інших осіб знає обставини життя дитини.

Звертав увагу суду апеляційної інстанції, що позивач жодними доводами не обґрунтував та не довів доказами у справі, чому саме він просив суд затвердити графік спілкування з дитиною у запропонованій позивачем редакції (т. 7 а.с. 24-50).

Не погодившись з додатковим рішенням районного суду, 10 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване додаткове рішення в частині відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу (т. 7 а.с. 63-78).

На обґрунтування скарги зазначав, що не погоджується з оскаржуваним рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки судом було порушено норми процесуального права, не враховано висновків, викладених у постанові Верховного Суду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказував, що обидві позовні вимоги позивача було задоволено. Не погоджувався з твердженнями суду, що оскільки ухвалене судом рішення по суті лише частково відображає запропонований позивачем графік спілкування з дитиною, відтак його вимоги є задоволеними частково. Звертав увагу, що в рішенні по суті спору судом не було зазначено, у задоволенні яких саме вимог позивача було відмовлено. Вказівка «у задоволенні іншої частини заявлений позовних вимог відмовити в повному обсязі» у даному випадку є взагалі незрозумілою. Відтак, позивач не погоджується з висновком суду, що його позовні вимог було задоволено частково.

У рішенні суд вказав, що із заявлених позовних вимог до відшкодування на професійну правничу допомогу у розмірі 283 522,40 грн. він має право на відшкодування половини із доведеної суми, а саме у розмірі 95 519,20 грн. Проте, ухвалюючи додаткове рішення про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, суд зробив висновок, що неподання сторонами попереднього розрахунку сум судових витрат та не надсилання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу порушило принцип змагальності, наслідком якого є відмова у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. Однак, такий висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Посилаючись на висновки Верховного Суду, вказував, що сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Реалізація судом цього права в кожному випадку залежить від встановлених обставин справи, а також інших чинників, зокрема, внаслідок доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Вказував, що представник відповідачки це право не реалізував у повній мірі, був ознайомлений зі змістом всіх поданих до суду заяв про стягнення судових витрат. Такі заяви були подані стороною позивача 13.10.2022 року, 02.08.2023 року, 11.01.2024 року та 10.05.2024 року. Усі заяви включали в себе витрати за попередніми заявами та містили загальну суму судових витрат на дату подання заяви. Копії таких заяв були надіслані через Укрпошту з описом вкладення на адресу відповідачки. Крім того, 15.01.2024 року зазначена заява була надіслана представнику ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд». Заява з додатками від 10.05.2024 року надіслана учасникам справи через систему «Електронний Суд». Ту обставину, що сторона відповідача була ознайомлена з заявою та доданими до неї доказами понесення витрат на правничу допомогу підтвердив і сам адвокат Костинчук П.М. у судових засіданнях 06.05.2024 року та 07.08.2024 року. Крім того, 07.08.2024 року адвокат Костинчук П.М. подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу.

Вважав, що висновок суду першої інстанції про те, що не надсилання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу порушило принцип змагальності, наслідком якого є відмова у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу не відповідає обставинам справи і суперечить матеріалам справи та зроблений без врахування і всупереч висновків Верховного Суду щодо застосування судом норм процесуального права, зокрема, ст. 134 ЦПК України.

Посилався на те, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомоги було надано всі необхідні докази та наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Заперечував проти того, що судом першої інстанції було визнано судові витрати, пов`язані з участю представників ОСОБА_2 в засіданнях комісії Органу опіки і піклування на загальну суму 44 500 грн. не пов`язаними з розглядом даної справи. Вказував, що участь адвоката у засіданнях Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації була необхідною для повного та всебічного розгляду справи, оскільки суд зобов`язав Службу надати висновок щодо доцільності в усуненні перешкод у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 його сина ОСОБА_4 . Суд безпідставно виключив вказану суму, незважаючи на те, що відповідач у клопотанні про зменшення судових витрат не наводив доводів щодо не співмірності часового проміжку чи взагалі проведення таких засідань і саме проти цих витрат не заперечував.

Також, суд помилково відніс витрати пов`язані з участю в засіданні комісії служби у справах дітей 14.03.2024 року до відкладених/знятих з розгляду судових засідань і не врахував 9 000 грн.

Суд не прийняв до уваги витрати пов`язані з прибуттям адвоката до суду для участі у судовому засіданні 13.09.2022 року, хоча адвокат позивача прибув до суду для участі у судовому засіданні у зв`язку з чим витратив час на супровід клієнта та на дорогу до суду. Також, 15.09.2024 року судове засідання не відбулось у зв`язку з направленням відповідачкою до суду відзиву на заяву про забезпечення позову, у якому вона повідомила суд про те, що не зможе взяти участь у судовому засіданні через зайнятість на роботі. Дана заява надана до суду в день судового засідання. Представник позивача не був повідомлений про відкладення розгляду справи, тому приїхав в суд для участі в судовому засіданні. Відтак, витрачений час адвоката на очікування судового засідання в дорогу до суду склав 1 год. Судове засідання 03.11.2022 року не відбулось у зв`язку з направленням клопотання відповідачки про відкладення підготовчого засідання від 02.11.2022 року. В матеріалах справи міститься розписка від 03.11.2022 року, у якій про повідомлення дати наступного засідання розписались ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що свідчить про прибуття до суду та намір участі у судовому засіданні, а відомості зазначені в протоколі не відповідають дійсності. Крім того, суд не врахував очікування адвокатом судового засідання 04.08.2023 року, яке не відбулось не з вини позивача чи його представника. Відтак, судом помилково не було включено до загальної суми судових витрат витрати на правничу допомогу у розмірі 26 150 грн.

Також, апелянт не погоджується із висновком про невідповідність часу, витраченого на участь у судових засіданнях. При обчисленні часу тривалості судових засідань слід враховувати, що після виключення системи ВКЗ, яка фіксує судове засідання секретар затримує учасників справи, оформляє розписки, які після цього надає для підпису учасникам справи, вирішується питання щодо дати наступного слухання у справі, що теж займає час. Крім того, витрачений адвокатом час на дорогу залежить від щільності трафіку на дорогах у місті, наявності/відсутності повітряних тривог, пропускної можливості мостів через р. Дніпро під час повітряної тривоги, погодних умов, а тому іноді коливається від 15 хв. до 1 год.

Крім того, суд помилкового виключив із загальної суми витрати 2 000 грн., пов`язаних з підготовкою та поданням заяви про стягнення судових витрат від 11.01.2024 року. Вказана сума не була включена до детального опису наданих послуг від 10.05.2024 року. Позивач погоджується з тим, що у заяві про стягнення судових витрат від 11.04.2024 року було допущено арифметичну помилку на суму 4 432 грн. Отже, судом першої інстанції безпідставно визнано непідтвердженими доказами та такими, що не відповідають договору про надання правничої допомоги витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 69 650 грн.

Звертав увагу, що дана справа розглядалась майже два роки, було призначено 35 судових засідань, з яких половина не проводилась через зловживання представником відповідача процесуальними правами, що призвело до такої кількості судових засідань та витрат на правничу допомогу (т. 7 а.с. 63-78).

Не погодившись з додатковим рішенням суду, 16 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн. та в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на сплату судового збору 1 295 грн., та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні вказаних вимог; скасувати оскаржуване додаткове рішення в частині відмови відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу та ухвалити нове, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 231 882,45 грн. (т. 7 а.с. 99-119).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що вважає додаткове рішення є помилковим та незаконним в частині відмови відповідачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. 26.04.2024 р. відповідач до проведення судових дебатів у справі направила до суду свою заяву про розподіл судових витрат у справі. При цьому, у своїй заяві про розподіл судових витрат від 26.04.2024 р. відповідач попросила суд розглянути її з ухваленням додаткового рішення після надання відповідачем суду усіх доказів стосовно її витрат на отриману правничу допомогу, які відповідач зможе надати суду у встановлений законодавством 5-денний строк після ухвалення судом рішення по суті спору в цій справі. Відповідач зазначила, що у цей же 5-денний строк вона скоригує свою заяву про розподіл судових витрат з врахуванням наявних на той час відповідних доказів. 09.05.2024 р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини Рішення по суті спору у справі. 12.05.2024 р. між відповідачем та АБ «Павла Костинчука» відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 14.09.2022 р. було підписано акт про надання правничої допомоги. При цьому АБ «Павла Костинчука» відповідачу 12.05.2024 р. було виставлено відповідний рахунок за надану правничу допомогу (копія є в матеріалах справи). 14.05.2024 р. Відповідач (у 5-денний строк після оголошення вступної та резолютивної частини рішення) направила до суду першої інстанції свою заяву про розподіл судових витрат у справі в уточненій редакції з врахуванням рішення та доказів, створених після оголошення вступної та резолютивної частин рішення. Відповідно до умов договору АБ «Павла Костинчука» відповідачу було надано правничу допомогу на стадії розгляду цієї справи судом першої інстанції загальною вартістю 316 203,34 грн.

Відповідач звертала увагу суду першої інстанції на те, що розмір витрат відповідача за отримання правничої допомоги у цій справі збігається з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які відповідач очікувала понести в зв`язку із розглядом цієї судової справи, який відповідачем було наведено в її відзиві на позовну заяву. Заява про розподіл судових витрат була подана відповідачем до суду першої інстанції в новій редакції протягом 5 днів від дня ухвалення судом свого рішення по суті спору у справі. До заяви відповідача про розподіл судових витрат від 14.05.2024 р. у передбачений ЦПК України 5-денний строк від дня ухвалення судом свого рішення по суті спору у справі були додані додаткові докази: підписаний Адвокатським бюро та відповідачем 12.05.2024 р. акт про надання правничої допомоги з детальним описом наданої правничої допомоги та виставлений Адвокатським бюро Відповідачу 12.05.2024 р. рахунок за надану правничу допомогу. Ці докази не могли бути надані відповідачем суду раніше з поважної причини: через створення цих доказів лише 12.05.2024 р. за результатами надання Адвокатським бюро відповідачу правничої допомоги в період часу з 14.09.2022 р. по 12.05.2024 р., як це й передбачено пунктом 4 Договору. Розмір витрат відповідача на оплату послуг адвоката (316 203,34 грн.) є співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для відповідача. Адже для належного обґрунтування заперечень відповідача у цій справі проти вимог позивача, а також при доведенні до суду першої інстанції правової позиції відповідача у цій справі, для забезпечення змагального судового процесу відповідно до вимог ЦПК України та відстоювання прав та інтересів відповідача в цій справі адвокату Адвокатського бюро Костинчуку П.М. довелося дослідити значний обсяг інформації, дослідити необхідні документи та законодавство України, а також підготувати багато процесуальних документів у справі, що відображено в акті про надання правничої допомоги з детальним описом наданої правничої допомоги (копія якого додається). Також, складність справи була обумовлена й поведінкою позивача, який заявив необґрунтований позов, не здійснивши до його подання спроб врегулювати з відповідачем спірні питання в позасудовому порядку, а також досить часто заявляв необґрунтовані клопотання і досить часто безпідставно заперечував проти обґрунтованих заяв та клопотань відповідача.

Так, рішенням суду одну немайнову вимогу позивача було задоволено, а в задоволенні однієї немайнової вимоги позивача було відмовлено. Відповідач звертав увагу суду першої інстанції на те, що з 15 заявлених позивачем позовних вимог повністю не було задоволено жодну з них. При цьому, від однієї позовної вимоги позивач відмовився сам, в задоволенні 6 з них позивачу було повністю відмовлено, а 8 з них було задоволено частково. Отже, 7/15 (сім п`ятнадцятих) від суми судових витрат відповідача мали бути покладені на позивача повністю, а 8/15 (вісім п`ятнадцятих) від суми судових витрат відповідача мали бути покладені на позивача наполовину. Таким чином, виходячи з наведеного та зі змісту пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України на позивача мали бути судові витрати відповідача на правничу допомогу в розмірі 231 882,45 грн. Проте, зазначені доводи відповідача та надані нею докази судом першої інстанції в його додатковому рішенні протиправно не були взяті до уваги. При цьому, суд першої інстанції у своєму додатковому рішенні дійшов помилкового висновку про те, що договором не було передбачено представництво інтересів відповідача у Службі у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА, тому не підлягають відшкодуванню витрати у загальному розмірі 24 404,76 грн. Судом першої інстанції помилково не було взято до уваги пункт 1.3. Договору про надання правничої допомоги, яким прямо передбачено, що відповідач як клієнт (надалі - «Клієнт») надає Адвокатському бюро, адвокату Адвокатського бюро усі без обмежень права та повноваження представляти Клієнта у відносинах Клієнта з учасниками справи та з органами, що здійснюють захист прав дітей (з органами опіки, службами у справах дітей та сім`ї тощо), з пов`язаних зі справою питань. Таким чином, судом першої інстанції безпідставно та протиправно не було взято до уваги правничу допомогу, надану Адвокатським бюро відповідачу при взаємодії адвокатом Адвокатського бюро Костинчуком П.М. в інтересах відповідача в межах розглядуваної судової справи з органами, що здійснюють захист прав дітей.

Суд першої інстанції у своєму Додатковому рішенні дійшов помилкового висновку про те, що в перелік послуг професійної правничої допомоги, які отримала відповідач безпідставно включено участь адвоката у судових засіданнях у справі № 753/9919/22, які були відкладені/зняті з розгляду з тих чи інших підстав на загальну суму 8 304,30 грн. (3,5 год. х 59,17 = 207,09 доларів США або 8 304,30 грн.): 1) 04.08.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 2,00 год.; 2) 23.02.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в засіданні у Справі - 1,50 год. (том 5 а.с. 5). Також суд першої інстанції у своєму Додатковому рішенні дійшов помилкового висновку про те, що представником Відповідача при розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, були необґрунтовано завищені години, витрачені на участь у судових засіданнях: 1) 03.02.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 2,25 год. - фактично судове засідання тривало 1 год. 05 хв. (том 1 а.с. 205-206 - з 15:20 до 16:25); 2) 14.04.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 3,50 год. - фактично судове засідання тривало 1 год. 30 хв. (том 2 а.с. 1-4 - з 12:00 до 13:30); 3) 30.06.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 3,25 год. - фактично судове засідання тривало 1 год. 14 хв. (том 2 а.с. 100-101 - з 10:00 до 11:14); 4) 23.10.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 4,00 год. - фактично судове засідання тривало 1 год 42 хв. (том 2 а.с. 205-207 з 12:00 до 13:42); 5) 22.11.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 2,75 год. - фактично судове засідання тривало 1 год. 16 хв. (том 3 а.с. 7-10 - з 11:00 до 12:16); 6) 30.11.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в 16.09.2024 27 засіданні у Справі - 5,50 год. - фактично судове засідання тривало 4 год. 03 хв. (том 3 а.с. 55-61); 7) 12.12.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 7,00 год. - фактично судове засідання тривало 5 год. 13 хв. (том 3 а.с. 133-140); 8) 05.01.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 7,25 год. - фактично судове засідання тривало 5 год. 48 хв. (том 3 а.с. 229-239).

Також, на думку суду першої інстанції не підлягають відшкодуванню витрати відповідача на загальну суму 8 202,45 грн. (1,25 год. х 57,14 = 71,42 доларів США або 2 863, 94 грн. ; 2,25 х 59, 17 = 133,13 доларів США або 5 338,51 грн.) , які не можуть вважатися наданням професійної правничої допомоги, оскільки не потребують спеціальних знань адвоката : 1) 13.03.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 2) 17.04.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 3) 03.07.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 4) 29.07.2023 - Дослідження відзнятих у суді фотокопій матеріалів Справи - 0,50 год.; 5) 30.07.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 6) 06.11.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 7) 22.11.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 8) 15.12.2023 - Відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення копії відзиву на позовну заяву учасникам справи - 0,25 год.; 9) 17.12.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 10) 31.12.2023 - Відвідування поштового відділення, направлення до Київського апеляційного суду апеляційної скарги Клієнта на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2023 р. - 0,25 год.; 11) 04.01.2024 - Відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення учасникам справи копії клопотання Клієнта про долучення до матеріалів справи додаткового письмового доказу: копії довідки Посольства України в Республіці Узбекистан від 27.12.2023 р. №61510/36-091593кв - 0,25 год.; 12) 07.01.2024 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.; 13) 19.04.2024 - Дослідження висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у Справі від 12.04.2024 р. про визначення участі Відповідача як батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, обговорення його змісту з Клієнтом. - 0,50 год. До того ж п. 4.4 Договору про надання правничої допомоги від 14.09.2022 року передбачено, що додаткові витрати при наданні правничої допомоги за цим Договором (наприклад оплата судового збору, нотаріальних, поштових транспортних послуг тощо) не входять до вартості правничої допомоги і оплачуються Клієнтом окремо. З вказаних підстав суд першої інстанції визнав підтвердженими доказами та такими, що відповідають договору про надання правової допомоги витрати Відповідача на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 274 902,28 грн. (316 203,34 грн. - 24 404,76 грн. - 8 304,30 грн. - 8 202,45 грн. = 275 291,83 грн.).

Зазначені висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки судом першої інстанції протиправно не було взято до уваги час, який представником Відповідача адвокатом Костинчуком П.М. було витрачено на дорогу до суду, час очікування 16.09.2024 29 засідань у суді та час на дорогу з суду, час відвідування поштового відділення, час складення адвокатом для відповідача звітів щодо ситуації у справі. Разом з тим, зазначений час був часом, витраченим адвокатом Адвокатського бюро на надання відповідачу правничої допомоги, необхідної для успішного ведення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру відповідач відповідно до закону має право на відшкодування половини понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 137 451, 14 грн. Проте, при цьому суд першої інстанції дійшов безпідставного та протиправного висновку про те, понесені відповідачем витрати не підлягають відшкодуванню з огляду на приписи ч. 2 ст. 134 ЦПК України, відповідно до якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Суд зазначив, що у відзиві представника відповідача адвоката Костинчука П.М., який було прийнято судом, нібито не зазначено (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи (т. 3 а.с. 205). Заяву про стягнення на користь відповідачки витрат на правничу допомогу подано 26.04.2024 року (том 5 а.с. 83-97), а докази на підтвердження таких витрат - 15.05.2024 року (том 6 а.с. 22-72). Таким чином, представник відповідача не направив докази витрат на професійну правничу допомогу (акт, рахунок, додаток до рахунку) іншій стороні під час розгляду справи по суті, що призвело до унеможливлення написання позивачем заперечень. Вказане призвело до порушення принципу змагальності сторін.

Разом з тим, зазначені факти є повністю неправдивими та спростовуються матеріалами справи. Оскільки відповідачем у її відзиві на позовну було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом цієї справи, його наведено на сторінках 23-24 відзиву відповідача на позовну заяву та відповідачем направлялися усім учасникам справи обидві заяви відповідача про розподіл судових витрат (первісна та уточнена) з усіма доданими до них доказами: як від 26.04.2024 р., так і від 14.05.2024 р. Таке направлення відбувалося через Електронний суд: з електронного кабінету представника відповідача адвоката Костинчука П.М. до електронних кабінетів представника позивача адвоката Журавель В.І. та третіх осіб. Докази цього (відповідні квитанції про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС) є в Електронному суді, в матеріалах справи та для зручності додаються ще раз.

Відповідач погоджується з додатковим рішенням в частині відмови позивачу у відшкодуванні його витрат на професійну правничу допомогу. Але при цьому відповідач лише частково погоджується з мотивувальною частиною додаткового рішення в частині відмови позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. 07.08.2024 р. відповідачем до суду першої інстанції було подано її клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У зазначеному клопотанні відповідач просила суд першої інстанції зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають покладенню на відповідача, до 0,00 грн. Позивач у своїй позовній заяві в порушення частини 1 статті 134 ЦПК України не подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Тому відповідач просила суд скористатися приписом частини 2 статті 134 ЦПК України та відмовити позивачу в повному обсязі у відшкодуванні позивачу його судових витрат на правничу допомогу, у покладенні їх на відповідача.

Разом з тим, в даній справі позивач: а) не подав суду докази своїх судових витрат у справі за період з січня по травень 2024 р. в розмірі 79 980,00 грн. до закінчення судових дебатів у справі; б) до закінчення судових дебатів не зробив заяву про те, що у нього існують поважні причини для неподання доказів своїх судових витрат за період з січня по травень 2024 р. в розмірі 79 980,00 грн. до закінчення судових дебатів у справі. в) подав суду докази своїх судових витрат у справі за період з січня по травень 2024 р. в розмірі 79 980,00 грн. лише після закінчення судових дебатів у справі та після ухвалення судом свого рішення по суті спору у справі. При цьому, позивач нічого не зазначив щодо можливої наявності поважних причин, які могли б завадили йому подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі. Очевидно, що такі можливі поважні причини відсутні, оскільки, як видно з наданих позивачем доказів його судових витрат у справі за період з січня по травень 2024 р. в розмірі 79 980,00 грн., вони створювалися в січні, березні, квітні та у травні 2024 р., тому по цій причині були наявні у позивача. Очевидно, причиною неподання позивачем доказів його судових витрат у справі за період з січня по травень 2024 р. в розмірі 79 980,00 грн. є необізнаність позивача та його представника з положеннями ЦПК України, що не є поважною причиною для невиконання приписів ЦПК України. В такій ситуації заява позивача про ухвалення додаткового рішення та про відшкодування судових витрат від 10.05.2024 р. щодо покладення на відповідача судових витрат у справі за період з січня по травень 2024 р. в додатковому розмірі 79 980,00 грн. підлягає залишенню без розгляду. В Додатковому рішенні відсутня будь-яка згадка про зазначений довід відповідача. Також, відсутнє й мотивування цим доводом необхідності відмови позивачу в покладенні на відповідача його витрат на правничу допомогу. Немотивувавння додаткового рішення суду першої інстанції є протиправним, оскільки цей довід відповідача ґрунтується на положеннях законодавства України. Тому, відповідач просив апеляційний суд змінити мотивувальну частину додаткового рішення суду першої інстанції стосовно відмови позивачу в покладенні його витрат на правничу допомогу на відповідача шляхом її доповнення розглядуваним доводом.

Заява позивача про стягнення судових витрат від 11.01.2024 р. не містить відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету. Тому, розглядувана заява позивача від 11.01.2024 р. не відповідає вимогам до заяв, встановлених частиною 1 статті 183 ЦПК України. Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини 1 статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду. Тому розглядувана заява позивача про стягнення судових витрат від 11.01.2024 р. підлягала поверненню позивачу без розгляду як така, що була подана без додержання вимог частини 1 статті 183 ЦПК України. В додатковому рішенні відсутня будь-яка згадка про зазначений довід відповідача. Також, у додатковому рішенні відсутнє й мотивування цим доводом необхідності відмови позивачу в покладенні на відповідача його витрат на правничу допомогу. Тому, відповідач просить апеляційний суд змінити мотивувальну частину Додаткового рішення суду першої інстанції стосовно відмови позивачу в покладенні його витрат на правничу допомогу на відповідача шляхом її доповнення розглядуваним доводом.

В обґрунтування понесених Позивачем судових витрат на правничу допомогу ним було надано суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 06/22, укладеного між АБ «Валентини Журавель» та позивачем від 09.09.2022 р. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного надання позивачу правничої допомоги АБ «Валентини Журавель». Відповідно до матеріалів справи, фактична правнича допомога у справі позивачу надавалася не АБ «Валентини Журавель», а адвокатами, що здійснюють свою адвокатську діяльність індивідуально: Якимовичем О.В. та Журавель В.І. Про це свідчить те, що адвокатські ордери, на підставі яких у справі діяли адвокати Якимович О.В. та Журавель В.І. були видані їм не АБ «Валентини Журавель», а самими собі цими адвокатами, які здійснюють свою адвокатську діяльність індивідуально. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про можливу співпрацю адвокатів Якимовича О.В. та Журавель В.І., що здійснюють свою адвокатську діяльність індивідуально з АБ «Валентини Журавель». Таким чином, в матеріалах справи відсутні необхідні докази фактичного (реального) надання АБ «Валентини Журавель» позивачу правничої допомоги у цій справі.

В додатковому рішенні відсутня будь-яка згадка про зазначений довід відповідача. Також у додатковому рішенні відсутнє й мотивування цим доводом необхідності відмови позивачу в покладенні на відповідача його витрат на правничу допомогу. Тому відповідач просить апеляційний суд змінити мотивувальну частину додаткового рішення суду першої інстанції стосовно відмови позивачу в покладенні його витрат на правничу допомогу на відповідача шляхом її доповнення розглядуваним доводом.

Рішенням суду позов позивача було задоволено частково: з 15 заявлених позивачем позовних вимог повністю не було задоволено жодну з них. При цьому, від однієї позовної вимоги позивач відмовився сам, в задоволенні 6 з них позивачу було повністю відмовлено, а 8 з них було задоволено частково. Отже, якби заяви позивача були ним подані з дотриманням вимог ЦПК України, то максимум, на що позивач міг би претендувати - це на те, що 8/15 (вісім п`ятнадцятих) від суми судових витрат позивача (тобто 8/30 або близько 26,67%) можуть бути покладені на відповідача. Проте, оскільки заяви позивача через недотримання при їх поданні вимог ЦПК України підлягають залишенню без розгляду та поверненню позивачу, то підстави для покладення на відповідача судових витрат позивача відсутні. В додатковому рішенні відсутня будь-яка згадка про зазначений довід відповідача. Також у додатковому рішенні відсутнє й мотивування цим доводом необхідності відмови позивачу в покладенні на відповідача його витрат на правничу допомогу. Тому відповідач просить апеляційний суд змінити мотивувальну частину додаткового рішення суду першої інстанції стосовно відмови позивачу в покладенні його витрат на правничу допомогу на Відповідача шляхом її доповнення розглядуваним доводом.

Розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги не є співмірним з обсягом правничої допомоги, наданої позивачу адвокатами Якимовичем О.В. та Журавель В.І., що здійснюють свою адвокатську діяльність індивідуально. Адже ця справа є досить простою, а тривалий час її розгляду переважно був обумовлений діями адвокатів Якимовича О.В. та Журавель В.І., які або тричі подавали одне те саме клопотання, бо не знали як його правильно подати, через що відбувалися відкладення судових засідань (адвокат Якимович О.В.) або безпідставно заперечували проти обґрунтованих клопотань відповідача (адвокати Якимович О.В. та Журавель В.І.), що призводило до тривалих обговорень простих питань та, внаслідок цього, призводило до відкладення засідань та затягування розгляду справи. В додатковому рішенні відсутня будь-яка згадка про зазначений довід відповідача. Тому відповідач просить апеляційний суд змінити мотивувальну частину додаткового рішення суду першої інстанції стосовно відмови позивачу в покладенні його витрат на правничу допомогу на відповідача шляхом її доповнення розглядуваним доводом (т. 7 а.с. 99-119).

04 листопада 2024 року і 07 листопада 2024 року до суду надійшов відзив від позивача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Журавель В.І., в яких просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києві від 09 травня 2024 року (т. 8 а.с. 1-9, 69-76).

04 листопада 2024 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 - адвоката Журавель В.І., в якому остання просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києві від 07 серпня 2024 року (т. 8 а.с. 16-27).

05 листопада 2024 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука П.В., в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києві від 07 серпня 2024 року (т. 8 а.с. 43-50).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. підтримав доводи скарги і просив її задовольнити. Позивач ОСОБА_2 , його представники - адвокат Журавель В.І., адвокат Литвинчук О.І. заперечували проти доводів скарги і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Відповідачка ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Костинчука П.М., що останній не заперечував в суді апеляційної інстанції. Треті особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації були повідомлені до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (т. 7 а.с. 215, 227-232 т. 8 а.с.77-86, 109-112, 116-117, 150-152, 187-189).

В судовому засіданні 14 листопада 2024 року було оголошено перерву до 19 грудня 2024 року (т. 8 а.с. 107).

В судове засідання 19 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи та за його клопотанням суд апеляційної інстанції продовжив перерву до 23 січня 2025 року (т. 8 а.с. 146-149).

В судове засідання 23 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. не прибув, про розгляд справи апеляційним судом був повідомлений 23 грудня 2024 року до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень,подав клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на зайнятість в інших справах (т. 8 а.с. 153-156, 187).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року не підлягає задоволенню, апеляційні скарги сторін по справі на додаткове рішення цього ж суду від 07 серпня 2024 року підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції

про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини

(далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду: від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23) та багатьох інших.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 19 січня 2017 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 , яка мала прізвище « ОСОБА_6 », було укладено шлюб, який зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис 48 (т. 1 а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 551 (т. 1 а.с. 9).

Дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання в м. Києві за місцем проживання позивача (т. 1 а.с. 21-22).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2018 року у справі № 638/13546/18 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та зареєстрованим 19 січня 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 48 (т. 1 а.с. 8).

На даний час дитина залишилася проживати з матір`ю, тобто з ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами у справі.

16 серпня 2022 року відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис №1355 (том 1 а.с. 152 зв.).

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановленні графіку спілкування, посилався на те, що між відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, позбавляє його можливості бачитися з ним.

Відповідачка, заперечуючи проти позовних вимог, посилалась на те, що вона не чинила перешкод у спілкування позивача з сином, не заперечувала проти участі батька у вихованні дитини та їх спілкування. Посилалась на те, що позивач поводить себе безвідповідально щодо дитини. При спілкуванні з дитиною позивач негативно висловлюється про неї, як про матір. В листопаді 2023 року позивач залякав сина тим, що якщо він не буде постійно брати слухавку, до нього прийде міліція і буде його бити. В подальшому, постійна знервованість призвала до того, що ОСОБА_3 поставили діагноз «Дитячий невроз. Порушення сну» та призначили відповідне лікування.Також посилалась на те, що позивач не бере участі в утриманні дитини, фактично самоусунувся від виховання, почав погрожувати, що забере сина і відповідачка його більше не побачить. Крім того зазначала, що у позивача тривалий час були проблеми з алкоголем, у зв`язку з чим вона вважає, що такі проблеми можуть бути у позивача і зараз. Вважала, що необхідно встановити наступний графік спілкування батька з дитиною: кожну суботу з 10 год. до 16 год. в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб у місці, погодженому відповідачкою; сім днів взимку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою; сім днів влітку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою.

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2022 року позивач звертався до Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві із заявою про здійснення відповідачкою перешкод у його спілкуванні з дитиною, з приводу чого відповідачка надавала пояснення, у яких цей факт заперечувала, що підтверджується довідкою старшого інспектора СЮП Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві капітана поліції Олени Жало та відповіддю Дарницького УП ГУНП у м. Києві №10456/125/48/04-2022 від 19.08.2022 року (т. 1 а.с. 23, 24).

09 вересня 2022 року позивач повторно звертався до Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві із заявою про здійснення відповідачкою перешкод у його спілкуванні з дитиною, що підтверджується талоном-повідомленням № 45490 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення (т. 1 а.с. 134).

12 вересня 2022 року позивач оформив заяву про заборону перетинання державного кордону дитини у супроводі матері без письмової згоди батька, яку засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Правосудовою М.В. за реєстровим № 312 (т. 1 а.с. 136).

05 жовтня 2022 року відповідачка з дитиною залишили територію України та проживають у м. Ташкент Республіки Узбекистан, де перебувають на консульському обліку, що підтверджується повідомленням Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-9662/18/23 від 06.03.2023 року та листом Посольства України в м. Ташкенті Республіки Узбекистан №61510/36-091-593кв від 27.12.2023 року (т. 1 а.с. 217, т. 3 а.с. 220, т. 5 а.с. 117, 118).

22 листопада 2023 року позивач звертався до Міністерства юстиції Республіки Узбекистан із заявою про викрадення дитини до іноземної країни, що підтверджується листом Міністерства юстиції Республіки Узбекистан №17/08-10/7112 від 14.11.2023 року (т. 5 а.с. 123-125).

Так, проаналізувавши вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір щодо участі батька у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не вдалося вирішити у позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач (батько дитини) вимушений був звернутись до суду з позовом за захистом своїх прав, шляхом порушення питання про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу його участі у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане свідчить, що батько дитини проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною судом не встановлено. Крім того, право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.

Однак, встановлені у справі обставини свідчать про неприязні стосунки між сторонами, що само по собі впливає на відносини між батьком та дитиною, за умови, що дитина постійно проживає разом з матір`ю, яка і формує його ставлення до оточуючих, у тому числі й до його батька. Налаштування дитини на не побачення з батьком суттєво впливає на майбутні взаємовідносини між ними, що в свою чергу не відповідає меті та принципам сімейних відносин, та як наслідок не відповідає якнайкращим інтересам самої дитини, а позбавлення позивача прав щодо участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може позбавити останнього родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з його боку.

Відповідачка зазначала, що фактично не заперечувала проти спілкування дитини з позивачем, але вважала, що потрібно встановити наступний графік спілкування дитини з батьком: кожну суботу з 10 год. до 16 год. в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб у місці, погодженому відповідачкою;сім днів взимку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою; сім днів влітку в присутності відповідачки або уповноважених нею осіб в проміжок часу та у місці, погодженому відповідачкою.

Однак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запропонований відповідачкою графік спілкування батька з дитиною обмежує права батька на спілкування з дитиною, який відповідно норм Сімейного кодексу України (ст.ст. 141, 153, 157, 159) та міжнародних норм про права дитини (ст.3 Конвенції про права дитини) має рівні права з відповідачкою на безперешкодне спілкування з дитиною та участь у її вихованні.

При цьому, доказів того, що зустрічі дитини з батьком без присутності матері спричиняють негативний вплив на психоемоційний стан малолітньої дитини, до суду не надано. Також, стороною відповідача не надано належних та беззаперечних доказів того, що позивач, який є батьком дитини, несе загрозу для дитини та його подальше спілкування з дитиною суперечило б інтересам останньої. Крім того, відповідачкою не надано доказів того, що у позивача наявні проблеми з алкоголем, чи останнім застосовувались недопустимі методи виховання відносно сина.

Крім того, доводи відповідачки щодо зловживання позивача алкоголем спростовані позивачем сертифікатом про проходження позивачем профілактичного огляду у лікаря-нарколога (том 1 а.с. 20). Особисті якості позивача, відображені в характеристиках з місця роботи та місця проживання (том 2 а.с. 54-56), також не дають підстав для висновку, що він може допустити або допускав безвідповідальне ставлення до дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно з ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На вимогу законодавства судом першої інстанції з метою надання відповідного висновку щодо розв`язання спору у даній справі було витребувано в органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації висновку щодо визначення способів позивача у вихованні дитини.

Органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у справі було надано два висновки щодо визначення способів позивача у вихованні дитини.

Висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 08.03.2023 року №101-2029/02 надано без врахування думки матері дитини. Відповідно до вказаного висновку орган опіки та піклування вважав доцільним встановити наступний графік участі позивача у вихованні дитини: перший та третій тиждень місяця - з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. суботи; спільний відпочинок з дитиною протягом 30 днів з метою оздоровлення (в тому числі - поза межами України); дні народження - батька (07 лютого) та дитини (31 січня) протягом 4 годин; безперешкодне спілкування засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку (т. 1 а.с. 221-222).

У зв`язку з тим, що вказаний висновок надано без участі матері дитини або її представника, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.01.2024 року орган опіки та піклування зобов`язано надати повторний висновок (том 4 а.с. 233-234).

Висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.04.2024 №101-3435 про визначення способів участі позивача у вихованні дитини наданий з урахуванням думки обох батьків (т. 5 а.с. 64-68).

Відповідно до вказаного висновку орган опіки та піклування вважав доцільним встановити наступний графік участі позивача у вихованні дитини: щосереди, щоп`ятниці з 15:00 год. по 17:00 год.; кожна друга, четверта субота та неділя місяця з 10:00 по 16:00 год.; спільний відпочинок 30 днів з метою оздоровлення дитини (також і поза межами України) протягом року; дні народження батька (07 лютого) та дитини (31 січня) протягом чотирьох годин; безперешкодне спілкування засобами мобільного, Інтернет та іншого зв`язку (т. 5 а.с. 64-68).

Так, при вирішенні вимог щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкування з нею необхідно враховувати: інтереси дитини, її малолітній вік, стан здоров`я дитини, як психологічний, так і фізичний, її режим дня, поведінку кожного з батьків, прихильність дитини до кожного з батьків, важливість спілкування дитини з батьком.

Суд першої інстанції, частково погоджуючись з висновком органу опіки та піклування від 12.04.2024 року № 101-3435, врахувавши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема, малолітній вік, стан здоров`я дитини, графік дитини, який може змінюватись з огляду на шкільне навчання, відвідування закладів позашкільної освіти, поведінку кожного з батьків тощо, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та встановлення графіку спілкування батька з дитиною у визначеному судом обсязі.

На думку колегії суддів, встановлений судом першої інстанції порядок і способи участі позивача у спілкуванні та вихованні сина є такими, що не суперечать віковим потребам дитини та за сумлінного ставлення батька і матері до виконання своїх батьківських обов`язків, мають бути на цьому етапі достатніми для забезпечення належної участі батька у процесі виховання дитини та його гармонійного розвитку.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що для встановлення психологічного контакту між батьком та сином необхідно також вчинення відповідних дій з боку матері, які сприятимуть такому.

Подібний висновок підтримано Верховним Судом у постанові 23 березня 2023 року, справа №759/4616/19-ц.

Доводи представника апелянта - адвоката Костинчука П.М. про необхідність призначення у справі судової психологічної експертизи на вирішення якої поставити питання - які психологічні наслідки можуть бути для малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті спілкування, відвідування, перебування наодинці з його батьком ОСОБА_2 колегія суддів визнала неспроможними та відхилила з огляду на те, що судом першої інстанції правильно зауважено про подання такого клопотання з порушенням процесуального порядку. Крім того, батько дитини ОСОБА_2 не був позбавлений батьківських прав та в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б свідчили про необхідність позбавлення батька права зустрічей з дитиною в інтересах останньої (т. 8 а.с. 100-106).

Колегія суддів з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, оглянула та відхилила наданий представником відповідачки скріншот екрану мобільного телефону, оскільки такий доказ не був наданий до суду першої інстанції та є новим доказом (т. 8 а.с. 164-166, 177-178).

Обом сторонам, які перш за все є батьками їхньої спільної дитини, слід навчитися комунікувати між собою для налагодження їх відносин, щоб у майбутньому вони мали змогу вирішувати спільні питання, які виникатимуть та стосуватимуться виховання їхньої спільної доньки. Тільки у разі досягнення спільного консенсусу всі подальші дії як батька, так і матері, здорові відносини між ними, будуть сприяти нормальному розвитку дитини, її ментальному здоров`ю, відповідатиме її якнайкращим інтересам. Вплив батьків на дитину шляхом формування негативного образу батька чи матері в її очах може вплинути на їх безпосередній контакт із дитиною, що є неприпустимим у відносинах «батьки-діти» та жодним чином не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей. Створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 753/7011/23).

Так, у разі зміни обставин, батьки дитини вправі за домовленістю між собою та з урахуванням динаміки стосунків із дитиною врегулювати по іншому питання щодо участі в її вихованні, питанні спілкування з дитиною, а з плином часу та можливою зміною обставин не позбавлені права у встановленому законом порядку у будь-який час по-новому врегулювати спірні питання.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 зазначено, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Також Верховний Суд у постановах від 10 березня 2021 року у справі № 686/2543/19, від 15 липня 2021 року у справі № 565/1501/19 вказав, що у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, у випадку доведеності вказаного, мати не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні дитини.

Перебування відповідачки разом з дитиною за межами території України не може обмежувати право батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися із метою підтримки сталих стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 753/7011/23).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують вказаних висновків суду, а тому колегія суддів їх визнала необґрунтованими та відхилила.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року слід залишити без задоволення.

Щодо апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом враховано, що 02 вересня 2022 року ОСОБА_2 особисто підписав та подав позовну заяву (т. 1 а.с. 1-6).

09 вересня 2022 року ОСОБА_2 уклав договір надання правової допомоги, тобто такий договір надання правової допомоги був укладений позивачем після подання ним особисто позовної заяви до суду (т. 1 а.с. 143-147).

Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 13 вересня 2022 року призначено у справ підготовче судове засідання на 13 жовтня 2022 року (т. 1 а.с. 54).

13 жовтня 2022 року, тобто до попереднього судового засідання, від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Якимовича О.В. надійшло клопотання про відшкодування судових витрат (т. 1 а.с. 140-150). В обґрунтування клопотання зазначав, що 09.09.2022 року позивач уклав з Адвокатським бюро «Валентини Журавель» договір про надання правової (правничої) допомоги №06/22 та вніс передплату у розмірі 10 000,00 грн. на рахунок бюро. В подальшому на виконання умов договору позивач перерахував оплату у розмірі 13 400,00 грн., 4 500,00 грн. та 15 00,00 грн. що з урахуванням сплаченого судового збору становить 30 888,60 грн.

03.11.2022 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Якимовича О.В. надійшло клопотання про відшкодування судових витрат (т. 1 а.с. 164-166). В обґрунтування клопотання зазначав, що на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги №06/22 позивач перерахував оплату у розмірі 13 400,00 грн., 10 500,00 грн. та 6 500,00 грн., що з урахуванням сплаченого судового збору становить 41 888,60 грн.

02.08.2023 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Якимовича О.В. надійшло клопотання про відшкодування судових витрат (т. 2 а.с. 142-184). В обґрунтування клопотання зазначав, що загальна сума судових витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи, становить 103 900,00 грн. без врахування судового засідання призначеного на 04 серпня 2023 року.

12.01.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Журавель В.І. надійшло клопотання про стягнення судових витрат з відповідачки (т. 4 а.с. 22-108). В обґрунтування клопотання зазначала, що за надання правничої допомоги сплатив 196 550,00 грн., а також очікує додатково понести судові витрати пов`язані з участю адвокатів у судовому засіданні, оскільки розгляд справи ще не закінчений. За подання позовної заяви до суду позивач також сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн. Загальна сума судових витрат становить 203 542,40 грн.

15.01.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Журавель В.І. надійшло клопотання про стягнення судових витрат з відповідачки (т. 4 а.с.124-211). В обґрунтування клопотання зазначала, що за надання правничої допомоги позивач сплатив 196 550,00 грн., а також очікує додатково понести судові витрати пов`язані з участю адвокатів у судовому засіданні, оскільки розгляд справи ще не закінчений. За подання позовної заяви до суду позивач також сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн. Загальна сума судових витрат становить 203 542,40 грн.

Після ухвалення рішення суду 09.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Журавель В.І. надійшла заява про стягнення з відповідачки на користь позивача у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 283 522,40 грн. (т. 6 а.с. 1-20).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 09.09.2022 року між Адвокатським бюро «Валентини Журавель» та ОСОБА_2 укладено Договір №06/22 про надання правової (правничої допомоги) (том 1 а.с. 143-146) (надалі - Договір №06/22).

У відповідності до п.1.1. Договору №06/22, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правничу) допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, додатковими угодами та іншими додатками до Договору, якщо такі будуть мати місце.

Предметом цього Договору є представництво та інші види правничої (правової) допомоги на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Якщо інше не встановлено додатками до даного Договору, правничу (правничу) допомогу за даним Договором надає адвокат Журавель Валентина Іванівна (надалі - Адвокат), Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 10100/10, виданого Радою адвокатів Київської області 01.07.2021 року (п. 1.2. та 1.3 Договору №06/22).

У відповідності до п. 3.1. Договору № 06/22 за надання правової допомоги Клієнт сплачує на рахунок Адвокатського бюро гонорар Адвоката, що визначається і погоджується Сторонами. Сторони погодили, що гонорар складається з погодинної та фіксованої оплати послуг. Погодинна вартість послуг адвоката встановлюється та оплачується Клієнтом згідно з розцінками Адвокатського бюро «Валентини Журавель», а саме з розрахунку 3 000,00 грн. за 1 годину роботи Адвоката. Фіксована оплата послуг Адвоката Адвокатського бюро встановлюється для послуг зі складання процесуальних документів, листів, заяв та інших письмових документів (том 1 а.с. 143-146).

Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №06/22 від 09.09.2022 року, Клієнт зобов`язується сплатити передплату у розмірі 10 000,00 грн. за надання правничої допомоги (правової) допомоги. Передоплата зараховується в рахунок майбутніх оплат за надану Адвокатом правничу (правничу) допомогу протягом усього періоду дії цього Договору.

Надання позивачу ОСОБА_2 професійної правничої допомоги підтверджується актами наданих послуг.

Відповідно до акту наданих послуг №12/22 від 19.09.2022 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 13 400,00 грн., а саме: 1) Підготовка заяви про розшук особи, що безвісно відсутня від 09.09.2022 року - 1 шт. - 1 000,00 грн.; 2) Супровід адвоката під час подання заяви про розшук особи, що безвісно відсутня (09.09.2022р.) - 0,67 год. - 2 000,00 грн.; 3) Підготовка та направлення заяви про забезпечення позову від 09.09.2022 року - 1 шт. - 1 500,00 грн.; 4) Участь адвоката в судовому засіданні (13.09.2022 р.) - 1,97 год. - 5900,00 грн.; 5)Участь адвоката в судовому засіданні (15.09.2022 р.) - 1 год. - 3000,00 грн. (т. 1 а.с. 149-150).

Відповідно до акту наданих послуг № 22/22 від 13.10.2022 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 10 500,00 грн., а саме: 1) Юридична консультація адвоката (06.10.2022 р.) - 1,5 год. - 4 500,00 грн.; 2) Підготовка та подання заява про уточнення позовних вимог від 13.10.2022 року - 500,00 грн.; 3) Підготовка та подання клопотання про витребування доказів від 13.10.2022 року - 500,00 грн.; 4) Підготовка та подання клопотання про відшкодування судових витрат від 13.10.2022 року - 500,00 грн.; 5) Участь адвоката в судовому засіданні (13.10.2022 р.) - 1,5 год. - 4 500,00 грн. (т. 1 а.с. 167-168).

Відповідно до акту наданих послуг № 31/22 від 28.11.2022 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 9 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у засіданні служби у справах дітей та сім`ї - 2,17 год. - 6 500,00 грн.; 2)Участь адвоката в судовому засіданні (03.11.2022 р.) - 1 год. - 3000,00 грн. (т. 2 а.с. 173).

Відповідно до акту наданих послуг № 25/22 від 03.11.2022 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 12 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у засіданні служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м Київ державної адміністрації (10.11.2022 р.) - 2 год. - 6 000,00 грн.; 2)Участь адвоката у судовому засіданні (27.10.2022 р.) - 1 год. - 3000,00грн.; 3)Участь адвоката у засіданні служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м Київ державної адміністрації (24.11.2022 р.) - 1 год. - 3000,00грн.; (т. 2 а.с. 174).

Відповідно до акту наданих послуг № 48/22 від 27.12.2022 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні (05.12.2022р.) - 1,5 год. - 4 500,00 грн.; 2)Підготовка та подання адвокатського запиту від 08.12.2022 року - 1 шт. - 1 500,00 грн.; 3)Підготовка та подання скарги на бездіяльність посадових осіб служби у справах дітей та сім`ї від 27 .12.2022 року - 1 шт. - 1 500,00 грн.; (т. 2 а.с. 175).

Відповідно до акту наданих послуг № 06/23 від 16.01.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 4 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні (16.01.2023р.) - 1,5 год. - 4 500,00 грн.;

Відповідно до акту наданих послуг № 15/23 від 06.02.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 18 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні (25.01.2023 р.) - 0,83 год. - 2 500,00 грн.; 2)Підготовка заяви про порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина (26.01.2023 р.) - 1 шт. - 2 000,00 грн.; 3)Ознайомлення з матеріалами справи у службі у справах дітей та сім`ї (02.02.2023 р.) -2,0 год. - 6 000,00 грн.; 4)Участь адвоката у судовому засіданні (03.02.2023) - 2,5 год. - 7 500,00 грн. (т. 2 а.с. 177).

Відповідно до акту наданих послуг № 17/23 від 24.02.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 5 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у засіданні служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Київ державної адміністрації 23.02.2023 р. - 1.6 год. - 5 000,00 грн. (т. 2 а.с. 178).

Відповідно до акту наданих послуг № 22/23 від 10.03.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні по справі № 753/9919/22 (10.03.2023 р.) - 2.5 год - 7 500,00 грн. (том 2 а.с. 179).

Відповідно до акту наданих послуг № 46/23 від 18.04.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 6 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі № 753/9919/22 (14.04.2023р.) - 2.2 год. - 6 500,00 грн. (том 2 а.с. 180).

Відповідно до акту наданих послуг № 70/23 від 08.06.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 4 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі № 753/9919/22 (07.06.2023р.) - 1,3 год. - 4 000,00 грн. (том 2 а.с. 181).

Відповідно до акту наданих послуг № 79/23 від 30.06.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 5 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі № 753/9919/22 (30.06.2023р.) та дорога до суду та в зворотний бік - 1,8 год. - 5 500,00 грн. (том 2 а.с. 182).

Відповідно до акту наданих послуг № 83/23 від 06.07.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 10 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі № 753/9919/22 (06.07.2023р.) та дорога до суду та в зворотний бік - 3,5 год. - 10 500,00 грн. (том 2 а.с. 182).

Відповідно до акту наданих послуг № 89/23 від 04.08.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 2 250,00 грн., а саме: 1) Очікування адвокатом судового засідання у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік - 0,8 год. - 2 250,00

Відповідно до акту наданих послуг № 111/23 від 02.10.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 500,00 грн., а саме: 1) Підготовка Заяви про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей - 2,5 год. - 7 500,00 грн.;

Відповідно до акту наданих послуг № 122/23 від 23.10.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 500,00 грн., а саме: 1)Очікування адвокатом судового засідання та участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік - 2,5 год. - 7 500,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 130/23 від 06.11.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 12 000,00 грн., а саме: 1)Очікування адвокатом судового засідання та участь адвоката у судовому засіданні у справі № 753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік (03.11.2023) - 4,0 год. - 12 000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 141/23 від 23.11.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік (22.11.2023) - 1,8 год. - 5 500,00 грн.; 2)Підготовка та подання до суду Заяви про застосування заходів процесуального примусу у справі №753/9919/22 - 1 шт. - 1 500,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 145/23 від 30.11.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 12 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік (30.11.2023) - 4,0 год. - 12 000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 150/23 від 12.12.2023 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 16 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотний бік (12.12.2023) - 5,5 год. - 16 500,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 150/23 від 05.01.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 17 400,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 - 5,8 год. - 17 400,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 11/24 від 15.01.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 14 000,00 грн., а саме: 1)Підготовка та подання до суду Заяви про стягнення судових витрат та детальний опис робіт (наданих послуг) АБ "Валентини Журавель" у справі № 753/9919/22 (11.01.2024) - 1,0 - 2 000,00 грн.; 2)Участь адвоката у судовому засіданні у справі №753/9919/22 (15.01.2024) в тому числі дорога до суду та у зворотній бік - 4 год. - 12.000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 36/24 від 06.03.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 15 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 05.03.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотній бік - 5,0 год. -15 000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 37/24 від 15.03.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 9 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 14.03.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотній бік - 3,0 год. - 9 000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 38/24 від 22.03.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 9 000,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у повторному засіданні органу опіки та піклування 21.03.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до органу опіки та піклування та у зворотній бік - 3,0 год. - 9 000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 47/24 від 17.04.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 10 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 16.04.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотній бік - 3,5 год. - 10 500,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 49/24 від 26.04.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 3 480,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 26.04.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотній бік - 1,2 год. - 3 480,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 57/24 від 07.05.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 7 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 06.05.2024 у справі №753/9919/22 та дорога до суду та у зворотній бік - 2,5 год. - 7 500,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг № 59/24 від 09.05.2024 року позивач оплатив послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Валентини Журавель» у розмірі 13 500,00 грн., а саме: 1)Участь адвоката у судовому засіданні 09.05.2024р. у справі № 753/9919/22 - 1 год 20 хв. та очікування адвокатом виходу суду з нарадчої кімнати і проголошення рішення - 2 год. 40 хв; дорога до суду та у зворотній бік - 4,5 год. - 13 500,00 грн.

Щодо заяви представника відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу.

26.04.2024 року представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Костинчуком П.М. подано заяву про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу після надання відповідачкою суду усіх доказів стосовно цих витрат у встановлений законодавством 5-денний строк після ухвалення судом рішення по суті спору (т. 5 а.с. 83-104).

Після ухвалення рішення суду 09.05.2024 року від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Костинчука П.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення по суті спору, питання розподілу судових витрат не було вирішено. З посиланням на відповідні правові норми, просить суд здійснити розподіл судових витрат, а саме покласти на позивача 231 882,45 грн. витрат на професійну правничу допомогу (т. 6 а.с. 22-72).

Так, 14.09.2022 р. між відповідачкою ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Павла Костинчука» було укладено договір про надання правничої допомоги (надалі - Договір від 14.09.2022) (т. 5 а.с. 90-93).

Відповідно до пункту 1.1. Договору від 14.09.2022 Адвокатське бюро зобов`язалося надати відповідачці правничу допомогу шляхом забезпечення Адвокатським бюро представництва відповідачки в Дарницькому районному суді міста Києва у цій судовій справі, шляхом участі адвоката Адвокатського бюро як представника відповідачки в судових засіданнях Дарницького районного суду міста Києва у цій справі, а також шляхом складення та подання до Дарницького районного суду міста Києва при цьому від імені відповідачки усіх необхідних процесуальних документів у цій справі.

Відповідно до пункту 4 Договору від 14.09.2022 порядок виплати відповідачкою як клієнтом Адвокатському бюро гонорару за надання правничої допомоги за Договором визначається наступним чином:

«4.1. Правнича допомога, що надається Адвокатським бюро Клієнту за цим Договором, оплачуються Клієнтом Адвокатському бюро на підставі рахунку Адвокатського бюро, виходячи з часу, витраченого адвокатом Адвокатського бюро на надання необхідної правничої допомоги, та вартості однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги, яка визначається відповідно до пункту 4.3. цього Договору.

4.2. Зазначений в пункті 4.1. цього Договору рахунок виставляється Адвокатським бюро Клієнту за результатами надання правничої допомоги за цим Договором протягом трьох днів від дня ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва свого рішення за результатами розгляду Справи по суті та має бути оплачений Клієнтом протягом одного місяця від дня отримання рахунку.

4.3.1. Вартість однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги за цим Договором становить у гривнях еквівалент 59,17 доларів США відповідно до комерційного курсу продажу доларів США, встановленого АТ «Універсал Банк» на день здійснення платежу (https://www.universalbank.com.ua) без ПДВ.

4.3.2. При визначенні погодинної ставки, зазначеної в пункті 4.3.1. цього Договору, було враховано існуючі в Україні на день укладення цього Договору ставки податків і зборів для Адвокатського бюро, а саме: розмір єдиного податку для юридичних осіб - платників єдиного податку третьої групи (5%), а також розміри податку на доходи фізичних осіб (9%) та військового збору (1,5%) при виплаті адвокатськими бюро дивідендів учасникам адвокатських бюро.

4.3.3. В тому випадку, якщо існуючі в Україні податки чи збори для Адвокатського бюро будуть збільшені чи зменшені, то відповідному коригуванню підлягатиме і погодинна ставка, зазначена в пункті 4.3.1. цього Договору.

4.3.4. При наявності в Україні можливості для Адвокатського бюро обирати як юридичною особою - платником єдиного податку третьої групи ставку єдиного податку у розмірі 2% вартість однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги за цим Договором становить у гривнях еквівалент 57,14 доларів США відповідно до комерційного курсу продажу доларів США, встановленого АТ «Універсал Банк» на день здійснення платежу (https://www.universalbank.com.ua) без ПДВ.

4.4. Додаткові витрати при наданні правничої допомоги за цим Договором (наприклад, оплата судового збору, нотаріальних, поштових, транспортних послуг тощо) не входять до вартості правничої допомоги та оплачуються Клієнтом окремо.

4.5. Сторони домовились, що документом, який підтверджує надання правничої допомоги за цим Договором, є акт про надання правничої допомоги, який повинен бути підписаний Сторонами цього Договору за результатами надання правничої допомоги за цим Договором протягом трьох днів від дня ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва свого рішення за результатами розгляду Справи по суті.».

У відповідності до Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 14.09.2022 року, в зв`язку із зміною прізвища відповідачки внесено зміни до тексту основного договору від 14.09.2022 року (т. 5 а.с. 94).

У відповідності до Опису правничої допомоги від 12.05.2024 року з детальним описом наданої правничої допомоги відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 14.09.2024 року, відповідачка повинна оплатити послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Павла Костинчука» у сумі 316 203,54 грн. з розрахунку (43,25 год. х 57,14 доларів США) + (91,50 год. х 59,17 доларів США) х 40,10 грн. комерційний курс продажу доларів США, встановлений АТ «УніверсалБанк» станом на 12.05.2024 року, а саме:

1) 14.09.2022 - Обговорення з ОСОБА_1 суті заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в судовій справі № 753/9919/22, що розглядається Дарницьким районним судом міста Києва - 0,25 год.;

2) 14.09.2022 - Дослідження заяви Позивача про забезпечення позову у справі, ухвали суду про відкриття провадження за такою заявою від 08.09.2022 р. щодо не перешкоджання у спілкуванні з дитиною, підготовка відзиву Клієнта на зазначену заяву позивача - 2,50 год.;

3) 20.09.2022 - 13.10.2022 - Дослідження ухвал суду: про відкриття провадження у справі від 13.09.2022 р., про відмову у забезпечення позову від 14.09.2022 р., про вжиття заходів забезпечення позову від 15.09.2022 р., підготовка та направлення до суду клопотання Клієнта про відкладення підготовчого засідання у Справі, призначеного на 13.10.2022 р. - 0,50 год.;

4) 25.10.2022 - Дослідження позовної заяви Позивача у Справі - 0,50 год.;

5) 27.10.2022 - Підготовка та направлення до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації заяви Клієнта щодо засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації 27.10.2022 р. - 1,50 год.;

6) 02.11.2022 - Підготовка та направлення до суду клопотання Клієнта про відкладення підготовчого засідання у Справі, призначеного на 03.11.2022 р. - 0,75 год.;

7) 07.11.2022 -10.11.2022 - Отримання листа від Служби у справах дітей від 03.11.2022 р., підготовка та направлення до Служби у справах дітей заяви Клієнта щодо засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької РДА 10.11.2022 р. - 0,50 год.;

8) 10.11.2022 - Відвідування Служби у справах дітей, участь в засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької РДА - 2,75 год.;

9) 21.11.2022 - Підготовка та направлення до суду клопотання Клієнта про відкладення підготовчого засідання у Справі, призначеного на 21.11.2022 р. - 0,25 год.;

10)25.11.2022 - 02.12.2022 - Телефонні розмови з працівником Служби у справах дітей ОСОБА_10 , обговорення ситуації у Справі в зв`язку з проведенням 24.11.2022 р. засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької РДА - 0,25 год.;

11) 25.11.2022 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

12) 04.12.2022 - Підготовка та направлення до суду клопотання Клієнта про відкладення підготовчого засідання у Справі, призначеного на 05.12.2022 р. - 0,25 год.;

13) 15.12.2022 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 16.12.2022 (16.12.2022 р. засідання не відбулося через масований ракетний обстріл м. Києва). - 0,50 год.;

14)15.01.2023 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 16.01.2023 р. - 0,50 год.;

15) 16.01.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в підготовчому засіданні у Справі - 2,75 год.;

16) 24.01.2023 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 25.01.2023 р. - 0,25 год.;

17) 25.01.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в підготовчому засіданні у Справі - 1,00 год.;

18) 02.02.2023 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 03.02.2023 р. - 0,50 год.;

19) 03.02.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 2,25 год.;

20) 04.02.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

21) 21.02.2023 - Тел. розмова з працівником Служби у справах дітей ОСОБА_14, обговорення питань, пов`язаних з проведенням засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької РДА (надалі - «Комісія») з метою виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2023 р., дослідження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2023 р. щодо зобов`язання Служби у справах дітей надати суду висновок щодо доцільності в усуненні перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. - 0,25 год.;

22) 22.02.2023 - Підготовка та направлення до Служби у справах дітей заяви Клієнта від 22.02.2023 р. щодо призначення засідання Комісії. - 0,50 год.;

23) 27.02.2023 - 07.03.2023 - Тел. розмова з працівником Служби у справах дітей ОСОБА_14, обговорення питань, пов`язаних з проведенням засідання комісії 23.02.2023 р., підготовка та направлення до Служби у справах дітей адвокатського запиту щодо надання копії висновку Служби у справах дітей у Справі. - 0,50 год.;

24) 09.03.2023 - Підготовка клопотання Клієнта до суду щодо зобов`язання Служби у справах дітей надати свій новий висновок у Справі, дослідження при цьому відповідного законодавства України, що регулює діяльність Служби у справах дітей та Комісії. - 2,50 год.;

25) 10.03.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 3,50 год.;

26) 13.03.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

27) 15.03.2023 - Дослідження висновку органу опіки у Справі від 08.03.2023 р. - 0,25 год.;

28) 13.04.2023 - Дослідження отриманих від Позивача додаткових доказів у Справі - 0,25 год.;

29) 13.04.2023 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 14.04.2023 р. - 0,25 год.;

30) 14.04.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 3,50 год.;

31) 17.04.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

32) 17.04.2023 - Підготовка та направлення до суду заяви Клієнта про відвід головуючій у Справі судді Осіпенко Л.В. - 1,75 год.;

33) 24.04.2023 - Дослідження двох ухвал суду від 17-18.04.2023 р., підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

34) 07.06.2023 - Підготовка та направлення до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 07.06.2023 р. - 0,50 год.;

35) 29.06.2023 - Підготовка до підготовчого судового засідання у Справі, призначеного на 30.06.2023 р. - 0,50 год.;

36) 30.06.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у Справі - 3,25 год.;

37) 03.07.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

38) 06.07.2023 - Підготовка та направлення до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 06.07.2023 р. - 0,25 год.;

39) 28.07.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, ознайомлення з матеріалами Справи - 4,00 год.;

40) 29.07.2023 - Дослідження відзнятих у суді фотокопій матеріалів Справи - 0,50 год.;

41) 30.07.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

42) 31.07.2023 - Підготовка та направлення до суду заяви Клієнта про відвід головуючій у Справі судді Осіпенко Л.В. - 1,50 год.;

Всього: (За період з 14.09.2022 р. по 31.07.2023 р.) - 43,25 год.

43) 03.08.2023 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 04.08.2023 р. - 0,25 год.;

44) 04.08.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 2,00 год.;

45) 22.10.2023 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 04.08.2023 р.- 0,25 год.;

46) 23.10.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 4,00 год.;

47) 02.11.2023 - Підготовка клопотання Клієнта про ухвалення судом процесуального рішення стосовно прийняття до розгляду разом з позовною заявою чи повернення Позивачу його заяви про уточнення позовних вимог від 13.10.2022 р. - 0,50 год.;

48) 03.11.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 4,50 год.;

49) 06.11.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

50) 06.11.2023 - Підготовка та направлення до суду заяви Клієнта про відвід головуючій у Справі судді Осіпенко Л.В. - 3,25 год.;

51) 21.11.2023 - Підготовка клопотання Клієнта про відкладення судового засідання 22.11.2023 р. через відсутність у ОСОБА_14 повноважень на представництво третіх осіб у Справі - 1,00 год.;

52) 22.11.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 2,75 год.;

53) 22.11.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

54) 29.11.2023 - Підготовка клопотання Клієнта про ухвалення судом процесуального рішення стосовно прийняття до розгляду разом з позовною заявою чи повернення Позивачу його заяви про уточнення позовних вимог від 13.10.2022 р. в частині зміни предмету позову шляхом збільшення позовних вимог Позивача. - 0,75 год.;

55) 29.11.2023 - Підготовка заяви Клієнта про виклик та допит свідків у Справі - 0,50 год.;

56) 30.11.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 5,50 год.;

57) 01.12.2023 -11.12.2023 - Підготовка відзиву Клієнта на позовну заяву Позивача у Справі - 5,50

58) 11.12.2023 - Підготовка клопотання Клієнта про відкладення судового засідання 12.11.2023 р. через відсутність свідка ОСОБА_11 - 0,25 год.;

59) 11.12.2023 - Підготовка клопотання Клієнта про звернення до компетентного органу Республіки Узбекистан через Міністерство юстиції України з судовим дорученням про надання правової допомоги - 3,25 год.;

60) 12.12.2023 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 7,00 год.;

61) 15.12.2023 - Відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення копії відзиву на позовну заяву учасникам справи - 0,25 год.;

62) 17.12.2023 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

63) 31.12.2023 - Підготовка апеляційної скарги Клієнта на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2023 р. про не поновлення Клієнту пропущеного нею з поважних причин строку на подання її відзиву на позовну заяву та про повернення Клієнту її відзиву на позовну заяву. - 1,50 год.;

64) 31.12.2023 - Відвідування поштового відділення, направлення до Київського апеляційного суду апеляційної скарги Клієнта на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2023 р. - 0,25 год.;

65) 04.01.2024 - Підготовка клопотання Клієнта про долучення до матеріалів справи додаткового письмового доказу: копії довідки Посольства України в Республіці Узбекистан від 27.12.2023 р. № 61510/36-091593кв - 0,50 год.;

66) 04.01.2024 - Відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення учасникам справи копії клопотання Клієнта про долучення до матеріалів справи додаткового письмового доказу: копії довідки Посольства України в Республіці Узбекистан від 27.12.2023 р. №61510/36-091593кв - 0,25 год.;

67) 04.01.2024 - Підготовка клопотання Клієнта про зміну порядку розгляду клопотання Клієнта від 12.12.2023 р. про звернення до компетентного органу Республіки Узбекистан через Міністерство юстиції України з судовим дорученням про надання правової допомоги - 0,75 год.;

68) 04.01.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 05.01.2024 р. - 0,25 год.;

69) 05.01.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі - 7,25 год.;

70) 07.01.2024 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

71)08.01.2024 - Підготовка заяви Клієнта про відвід головуючій у Справі судді Осіпенко Л.В. - 1,50 год.;

72) 14.01.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 15.01.2024 р. - 0,25 год.;

73) 15.01.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі, ознайомлення з матеріалами справи - 6,25 год.;

74) 19.01.2024 - Підготовка для Клієнта поточного звіту щодо ситуації у Справі - 0,25 год.;

75) 22.02.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 23.02.2024 р. - 0,25 год.;

76) 23.02.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в засіданні у Справі - 1,50 год.;

77) 04.03.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 05.03.2024 р. - 0,25 год.;

78) 05.03.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в засіданні у Справі. - 4,50 год.;

79) 14.03.2024 - Підготовка та направлення заяви Клієнта від 14.03.2024 р. до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, зібрання та направлення при цьому необхідних доказів. - 0,75 год.;

80) 20.03.2024 - Підготовка до засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у Справі, призначеного на 21.03.2024 р. - 0,25 год.;

81) 21.03.2024 - Відвідування Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, участь в засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у Справі. - 3,25 год.;

82) 15.04.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 16.04.2024 р. - 0,25 год.;

83) 16.04.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в судовому засіданні у Справі. - 3,75 год.;

84) 19.04.2024 - Дослідження висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у Справі від 12.04.2024 р. про визначення участі Відповідача як батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, обговорення його змісту з Клієнтом. - 0,50 год.;

85) 25.04.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 26.04.2024 р. - 0,25 год.;

86) 25.04.2024 - Підготовка клопотання Клієнта про відкладення проведення судового засідання у Справі, призначеного на 26.04.2024 р. - 0,25 год.;

87) 26.04.2024 - Підготовка та подання до суду клопотання Клієнта від 26.04.2024 р. про долучення до матеріалів Справи додаткових письмових доказів. - 0,50 год.;

88) 26.04.2024 - Підготовка та подання до суду заяви Клієнта від 26.04.2024 р. про розподіл судових витрат у Справі (про покладення на Позивача витрат Клієнта на професійну правничу адвокатську допомогу) та ухвалення додаткового рішення. - 0,50 год.;

89) 26.04.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в судовому засіданні у Справі. - 2,00 год.;

90) 05.05.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 06.05.2024 р. - 0,25 год.;

91) 05.05.2024 - Підготовка клопотання Клієнта про призначення у Справі судової психологічної експертизи. - 1,50 год.;

92) 06.05.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в судовому засіданні у Справі. - 2,75 год.;

93) 08.05.2024 - Підготовка до судового засідання у Справі, призначеного на 09.05.2024 р. - 0,25 год.;

94) 08.05.2024 - Дослідження заяви Відповідача про стягнення судових витрат у Справі від 15.01.2024 р. та доданих до неї доказів. - 0,50 год.;

95) 09.05.2024 - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в судовому засіданні у Справі, дослідження вступної та резолютивної частини рішення суду по суті спору у Справі від 09.05.2024 р., обговорення його змісту з Клієнтом. - 4,00 год.;

96) 12.05.2024 - Підготовка заяви Клієнта до суду про розподіл судових витрат у Справі (про покладення на Позивача витрат Клієнта на професійну правничу адвокатську допомогу) та ухвалення додаткового рішення в новій уточненій редакції з врахуванням додаткових доказів таких витрат, включаючи підготовку таких доказів - 2,00 год.;

Всього: (За період з 01.08.2023 р. по 12.05.2024 р.) 91,50 год. (т. 6 а.с. 22-72).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 та заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що як позивач, так і відповідачка, не дотримались приписів процесуальних норм, адже позовна заява від 02.09.2022 року та відзив на позов від 15.12.2023 року представника відповідачки - адвоката Костинчука П.М. не містять попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивача від 02.09.2024 року зазначено лише розмір витрат на сплату судового збору, яку позивач сплатив та не вказано на витрати на професійну правничу допомогу (том 1 а.с. 4). Договір про надання професійної правничої допомоги позивачем укладено після подання позову до суду. Після вступу адвоката до участі у справі була подана заява про понесені витрати на професійну правничу допомогу, до якої додано копію договору про надання правової допомоги та інші докази, на підставі яких можна отримати інформацію щодо розміру витрат на правничу допомогу, які витрачає позивач у зв`язку з розглядом справи. У відзиві представника відповідачки - адвоката Костинчука П.М., який було прийнято судом, не зазначено (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат які відповідачка понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи (том 3 а.с. 205). Заяву про стягнення на користь відповідачки витрат на правничу допомогу подано 26.04.2024 року (том 5 а.с. 83-97), а докази на підтвердження таких витрат - 15.05.2024 року (том 6 а.с. 22-72).

При цьому, колегія суддів зауважила, що в позовній заяві позивач не зазначив про витрати на правничу допомогу, оскільки такий договір ним був укладений після подання позовної заяви 09 вересня 2022 року. Крім того, 13 жовтня 2022 року, тобто до підготовчого судового засідання, представником позивача були подані відповідна заява з розрахунком таких витрат та відповідні докази понесення таких витрат, про що свідчать наявні у справі докази (т. 1 а.с. 140-150).

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції визнав помилковими висновки районного суду про відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу з посиланням на те, що такої не було ним подано разом з першою процесуальною заявою до суду.

Представник відповідача заперечував обґрунтованість та співмірність таких витрат позивача на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на вищевказане, перевіривши доводи сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_12 слід стягнути 35 000 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки такий розмір витрат на правничу допомогу відповідатиме критеріям співмірності та розумності.

Щодо розподілу витрат на оплату судового збору.

Матеріалами справи підтверджено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (том 1 а.с. 29).

Разом з тим, за подання позову позивачем судовий збір сплачено не у повному обсязі, оскільки судовий збір сплачено лише за одну вимогу немайнового характеру, хоча заявлено дві вимоги.

Недоплата судового збору становить 992,40 грн.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь держави з позивача і відповідачки у рівних частках у розмірі 496,20 грн. (992,40 грн. : 2).

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачки судового збору за подання позивачем заяв про забезпечення позову в розмірі 1 295,20 грн.

Так, позивач тричі звертався до суду із заявами про забезпечення позову, за що сплатив судовий збір у загальному розмірі 1 598,00 грн. (496,20 грн. + 496,20 грн. + 605,60 грн.) (том 1 а.с. 37, 63 та том 5 а.с. 182).

Однак, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (т. 1 а.с. 67-68).

Також, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації по усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів та участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задоволено частково. Заборонено ОСОБА_7 перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з ОСОБА_3 шляхом блокування та ігнорування його відео дзвінків, мобільного зв`язку, будь-яких повідомлень в будь-яких додатках, месенджерах, адресованих дитині - до набрання рішення законної сили. В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено (т. 1 а.с. 83-86).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову (т. 5 а.с. 192).

Відтак, з відповідача не може бути стягнуто понесений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено.

Враховуючи викладене, оскаржуване додаткове рішення в частині стягнення судового збору з відповідача на користь позивача підлягає зміні, зменшенню з стягненню на користь позивача 248,10 (496,20 грн. (за одну задоволену заяву про забезпечення позову): 2).

Колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на сплату судового збору з 1 295,20 до 248,10. В іншій частині додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року слід залишити без змін.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції представниками позивача ОСОБА_13 - адвокатом Журавель В.І та представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Костинчук П.М. заявлено про розподіл судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу з наданням відповідних доказів (т. 8 а.с. 87-98, 127-140).

Оскільки судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року, ухвалене по суті спору, понесені відповідачкою судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, колегія суддів врахувала, що позивачем додані до заяви про понесення таких витрат: Акт наданих послуг від 11 вересня 2024 року та квитанція про оплату цих послуг на суму 15 000 грн.; Акт наданих послуг від 06 листопада 2024 року та квитанція про оплату цих послуг на суму 38 165 грн.; Акт наданих послуг від 15 листопада 2024 року та квитанція про оплату цих послуг на суму 7 170 грн.; детальний опис робіт наданих послуг на суму 60 168 грн. понесених витрат в суді апеляційної інстанції (т. 8 а.с. 130-135).

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Костинчук П.М. заявив заперечення проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу (т. 8 а.с. 179-181).

Колегія суддів перевіривши доводи сторін дійшла висновку, що з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_13 слід стягнути 15 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу відповідатиме критерію розумності та справедливості, а також буде співмірним відповідно до складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому апеляційним судом відхилені.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) - 35 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року змінити шляхом зменшення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на сплату судового збору за розгляд справи районним судом з 1 295,20 грн. до 248,10 грн.

В іншій частині додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року та рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) - 15 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 24 січня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова