Справа № 587/3693/24
Провадження № 2/577/119/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2025 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді Кравченка В.О.
судового засідання Цуканової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романішин Євгеній Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,-
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування, з посиланням на норми ст.ст. 526, 530, 610-612, 625 ЦК України, у позові вказав, що 25.10.2021 року надав відповідачу в борг 200000 грн. строком до 03.01.2022 року про що останній склав розписку. Проте, взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 не виконав, грошей до теперішнього часу не повернув, що і стало підставою звернення до суду про примусове стягнення заборгованості, а також інфляційних витрат та 3% річних.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романішин Є.В. подав клопотання про розгляд справи за його та заявника відсутності, вимоги підтримує, не заперечує винесенню заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 33).
Правилами п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.
Оскільки сторона позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначено у клопотанні, справу можливо розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст.626 ЦК України).
Згідно зі ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 526, 530, 612 ЦК).
Положеннями ст. 625 ЦК унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Із матеріалів справи видно, що 25.10.2021 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача у борг 200000 грн., які зобов`язався повернути до 03.01.2022 року.
Дана обставина підтверджена власноруч написаною ОСОБА_2 розпискою від 25.10.2021 року (а.с. 7).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати повінні бути відшкодовані відповідачем.
Керуючись: ст.ст. 526, 530, 612, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого в АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Конотопським МРВ УМВС в Сумській області 11.10.2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 25.10.2021 року загальною сумою 295586 грн. 29 коп., а також понесені позивачем судові витрати (судовий збір) в розмірі 2955 грн. 86 коп., всього ж 298542 грн. 15 коп.
Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня проголошення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Кравченко В. О.