Справа № 740/3041/24
Провадження № 2-др/740/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., з участю секретаря Мартиненко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» адвоката Трофіменко Ірини Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» про стягнення заборгованості з оплати праці, відшкодування невикористаних днів відпусток та компенсації за затримку розрахунку при звільненні,

встановив:

14.01.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» адвоката Трофіменко І.В. про ухвалення у справі додаткового рішення, яким на підставі ст. 601 ЦК України просить визнати зарахованими зустрічні однорідні вимоги ДП «ДЕЛЬТА СЕРВІС» та ОСОБА_1 , у зв`язку із чим постановити: що вимоги сторін на суму 6722,77 гривень вважаються зарахованими; що вважаються припиненими зобов`язання ДП «ДЕЛЬТА СЕРВІС» перед ОСОБА_2 встановлені у рішенні суду від 26.11.2024; стягнути, враховуючи зарахування зустрічних вимог, з ОСОБА_1 на користь ДП «ДЕЛЬТА СЕРВІС» суму у розмірі 277 грн 23 коп. у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу

Розгляд вказаної заяви призначено на 24 січня 2025 року. Сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2, 3 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключно з правових підстав, передбачених ч.1 ст.270 ЦПК України.

Встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2024 позов ОСОБА_1 до ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» задоволено частково. Стягнуто з ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 6634 грн 11 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2024 по 29.03.2024. Стягнуто з ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 88 грн 66 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» 7000 грн у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Із змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що стороною відповідача з посиланням на ч.12 ст.265 ЦПК України, ст.601 ЦК України ставиться питання про зарахування зустрічних однорідних вимог, встановлених у рішенні суду від 26.11.2024, та стягнення різниці між ними.

Дійсно, відповідно до ч.12 ст.265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Разом із тим, заявлені відповідачем підстави для ухвалення додаткового рішення не входять до підстав, визначених ст. 270 ЦПК України, з огляду на те, що судом при прийнятті рішення від 26.11.2024 вирішено всі позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, також вирішено питання про розподіл судового збору пропорційно до задоволення позовних вимог, включаючи витрати на правову допомогу.

Щодо зарахування зустрічних вимог сторін на підставі ст.601 ЦК України суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування, передбачене ст.601 ЦК України, здійснюється за наявності наступних умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого. Те саме повинно бути і з боржником; вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду; необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню. Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

У даній справі, вимоги хоча і є однорідними (мають грошовий характер), але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, тому в даному випадку неможливе застосування положень ст. 601 ЦК України.

Відсутність у рішенні суду проведення зустрічного зарахування стягнутих сум та стягнення різниці між ними на користь сторони, на користь якої присуджено більшу грошову суму, не є підставою, передбаченою ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5ст. 270 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

відмовити у прийнятті додатковго рішення за заявою представника відповідача ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» адвоката Трофіменко Ірини Віталіївни по справі № 740/3041/24 за позовом ОСОБА_1 до ДП «ДЕЛЬА СЕРВІС» про стягнення заборгованості з оплати праці, відшкодування невикористаних днів відпусток та компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Т.О. Гагаріна