БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 4-с/361/42/24
УХВАЛА

20 січня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Іванової К.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 із скаргою дії державного виконавця, де просить: визнати дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни щодо здійснення розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01.06.2021 року по квітень 2024 року, у межах виконавчого провадження ВП № 55216683 - неправомірним та скасувати такий розрахунок заборгованості; зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксану Анатоліївну, накласти арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 у ВП№ 55216683 в межах суми заборгованості по аліментах та штрафу на користь стягувача.

В обґрунтування скарги зазначає, що у Броварському відділі ДВС знаходиться на виконанні виконавче провадження № 55216683 від 27.11.2017 з примусового виконання виконавчого листа № 361/10058/14-ц виданого 19.03.2015 Броварським міськрайонним судом Київської області, згідно якого стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.12.2014 р., і до досягнення дитиною повноліття. Заявнику надана довідка про стан заборгованості ОСОБА_2 , по аліментах починаючи з 01.06.2021 року по квітень 2024 р., включно, з яким заявник не погоджується. Зазначає, що за період 4 кварталу ( жовтень, листопад, грудень) 2023 року згідно декларації про доходи стягувача у нього відсутні доходи, але державним виконавцем вказується незрозумілий дохід 5740 грн., тобто в такому випадку державний виконавець повинна була здійснити нарахування аліментів з середньомісячної заробітної плати по м. Бровари за вказаний період. Крім того, за період з січня 2024 р. по квітень 2024 року включно державний виконавець Цахло О.А. не відобразила розмір неотриманих заявником аліментів.

Також заявник зазначає, що державний виконавець не вживає всіх заходів для стягнення аліментів, адже боржник має у власності 4 транспортних засоби, кілька об`єктів нерухомого майна.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 доводи скарги підтримала, просила про задоволення скарги.

Державний виконавець Цахло О.А. заперечувала проти доводів скарги, посилаючись на те, що нею здійснено новий перерахунок заборгованості, де враховано сплачені боржником аліменти та зауваження стягувача.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

Установлено, що постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 27.11.2017 року відкрито виконавче провадження ВП №55216683 щодо виконання виконавчого листа № 361/10058/14-ц, виданого 19.03.2015 Броварським міськрайонним судом Київської області, згідно якого стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.12.2014, і до досягнення дитиною повноліття.

За клопотанням заявника державним виконавцем Цахло О.А. здійснено розрахунок заборгованості у ВП №55216683, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2024 року становить 72 443, 56 гривень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною 3 статті 71 вищевказаного Закону передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частина 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При розгляді даної скарги встановлено, що державний виконавець, після отримання скарги ОСОБА_1 , самостійно здійснила перерахунок заборгованості, де врахувала інформацію про сплачені боржником аліменти відповідно до виписки по особовому рахунку в АТ «Ощадбанк», який наданий заявником. Згідно цього розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2024 року становить 66 587, 81 гривні.

Із вищенаведеного розрахунку видно, що боржником щомісяця недоплачуються аліменти, проте така заборгованість відображена в розрахунку щомісяця в графі №7, та сукупний розмір заборгованості у графах №8,9.

Отже, доводи заявника про відсутність даних про розмір недоплачених аліментів у розрахунку є безпідставними.

Крім того, заявник посилається на те, що за період 4 кварталу ( жовтень, листопад, грудень) 2023 року згідно декларації про доходи стягувача у нього відсутні доходи, але державним виконавцем вказується незрозумілий дохід 5740 грн.

При перевірці таких обставин, суд бере до уваги те, що в матеріалах виконавчого провадження знаходиться довідка ФОП ОСОБА_4 від 15.09.2021 року, згідно якої ОСОБА_2 працевлаштований у вказаного суб`єкта підприємницької діяльності, займає посаду охоронника, та отримує заробітну плату у розмірі 6000 гривень.

У самому розрахунку (на звороті сторінки) зазначено, що Згідно відповіді на запит №198339786 від 02.04.2024 Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - останні відомості про дохід 4 квартал 2023.

У зв`язку з цим, в довідці-розрахунку зі сплати аліментів за січень-квітень 2024 року вказана середньомісячна заробітна плата по регіону.

На час розгляду справи, до суду не надано доказів на спростування вищенаведених обставин, тому зазначення державним виконавцем встановленого ним розміру доходу боржника за період з липня 2021 по грудень 2024 року не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що при здійсненні оскаржуваної довідки-розрахунку державним виконавцем допущено помилки в сумах, які сплачені боржником, зокрема за липень, лютий 2023 року, березень 2024 року, проте в розрахунку заборгованості, який наданий до суду, такі помилки виправлено.

Щодо вимог про зобов`язання накласти арешт на майно боржника, суд зазначає про таке.

При дослідженні копії матеріалів виконавчого провадження ВП 55216683, наданих до суду, встановлено, що постановою державного виконавця від 04.06.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 .

Інформація про накладення арешту на все майно боржника відображена в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою від 01.06.2021 накладено арешт на грошові кошти боржника.

Отже, вимога заявника про зобов`язання державного виконавця накласти арешт на майно боржника є безпідставною, оскільки такий арешт уже накладений у виконавчому провадженні ВП 55216683.

Крім того, суд зазначає, що постановами державного виконавця від 05.03.2018 та від 01.06.2021 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Постановами державного виконавця від 01.06.2021 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами, праві користування зброєю, праві полювання.

Разом з тим, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що боржнику на праві власності належить частка житлового будинку та земельної ділянки, також за інформацією, яка знаходиться у виконавчому провадженні, боржнику на праві власності належали транспортні засоби.

Відтак, враховуючи існування заборгованості у боржник щодо виконання виконавчого документу, державному виконавцю слід вчинити всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого провадження щодо стягнення із боржника на користь ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів.

При перевірці доводів скарги, судом встановлено, що виконавець допустила помилки в оскаржуваній довідці-розрахунку заборгованості і такий розрахунок підлягає скасуванню. Інші доводи скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Олени Анатоліївни щодо здійснення розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні ВП №552166583, де заборгованість станом на квітень 2024 року становить 72 443, 56 гривень неправомірними та скасувати такий розрахунок заборгованості.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН