Справа № 755/5783/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/999/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року, ухвалене у складі судді Катющенко В.П., у справі № 755/5783/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зазначало, що ОСОБА_2 отримує послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, в результаті чого, в неї утворилась заборгованість за період з 01 липня 2014 року по 31 січня 2021 року в розмірі 42 542,96 грн. Також відповідач не виконує обов`язки щодо сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в сумі 50,40 грн. Враховуючи викладене ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 42 593,36 грн., три проценти річних у розмірі 3 368,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 425,41 грн., а всього 57 386,86 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 42 593,36 грн.; три проценти річних у розмірі 3 368,09 грн.; інфляційні втрати у розмірі 11 425,41 грн.; витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн., а всього 59 656,86 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що з 2013 року вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вона не має, оскільки не має ключів до цієї квартири. Натомість, у вказаній квартирі проживає її сестра ОСОБА_4 разом зі своєю сім`єю. Звертає увагу на те, що вона не є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а володіє лише 1/2 частиною вказаної квартири, власником іншої 1/2 частини квартири є її брат ОСОБА_5 . Крім того, у цій квартирі зареєстровано три особи. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з неї заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення. Також вказує, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуску строку позовної давності. При цьому вона не мала можливості подати відповідну заяву про пропуск позовної давності, оскільки не була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції.

Дяченко В.Є., яка діє в інтересах ПрАТ «АК «Київводоканал», подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідачки вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є співвласницею квартири та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, які надає ПрАТ «АК «Київводоканал».

ПрАТ «АК «Київводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АТ «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АТ «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_2 має заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, яка за період з 01 липня 2014 року по 31 січня 2021 року, яка складає 42 542,96 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 50,40 грн. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку; 3 368,09 грн. - три проценти річних; 11 425,41 грн. - інфляційні втрати.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» та стягнув з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 42 593,36 грн. заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги; три проценти річних у розмірі 3 368,09 грн.; інфляційні втрати у розмірі 11 425,41 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є споживачем послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 не надала доказів на спростування наявної у неї заборгованості перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. А тому, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з неїна користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 на те, що з 2013 року вона проживає разом зі своїм чоловіком за іншою адресою та не є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За даними Єдиного державного демографічного реєстру, які сформовані на запит суду, ОСОБА_1 з 15 лютого 2000 року зареєстрована у даній квартирі (а.с. 22).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, ПрАТ «АК «Київводоканал», заявивши вимогу про стягнення заборгованості лише з ОСОБА_2 , скористалося правом вимоги виконання зобов`язання від одного із солідарних боржників.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок № НОМЕР_1 в ПрАТ «АК «Київводоканал», за яким ведеться облік наданих житлово-комунальних послуг та обліковується заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито саме на ім`я ОСОБА_2 .

Відтак, доводи ОСОБА_2 про те, що вона є неналежним відповідачем у справі є безпідставними.

ОСОБА_2 не надала суду доказів на спростування наданих позивачем розрахунків та доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань по оплаті наданих послуг в повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із розміром заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачки у зв`язку з тим, що частина заборгованості була нарахована позивачем поза межами позовної давності.

Так, заперечуючи проти позову ОСОБА_2 зазначала про те, що вимоги про стягнення заборгованості, нарахованої з липня 2014 року по квітень 2018 року, не можуть бути задоволені з підстави пропуску позивачем строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості ПрАТ «АК «Київводоканал» подало 25 березня 2021 року.

30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Отже, з урахуванням вказаних норм в рамках позовної давності позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, обов`язок сплати якої настав з 02 квітня 2017 року.

Відповідно до наданих ПрАТ «АК «Київводоканал» розрахунків заборгованість ОСОБА_2 по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення була нарахована з липня 2014 року, тобто, поза межами строків загальної позовної давності (а.с. 9-10).

За розрахунком апеляційного суду, заборгованість ОСОБА_2 по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року становить 30 325,65 грн.

Також, зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним до загальної заборгованості включена заборгованість за обслуговування вузлів комерційного обліку в буд. АДРЕСА_4 , яка нараховувалася відповідачу на підставі Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради № 1716 від 30 вересня 2019 року, в сумі 50,40 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті комунальні послуги становить 30 376,05 грн., які і підлягають стягненню на користь ПрАТ «АК «Київводоканал».

Також, підлягає корегуванню і розмір заборгованості по інфляційній складовій та трьом процентам річних, що нараховані на заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, наданих з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року, виходячи із загальної суми заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення. За розрахунком апеляційного суду заборгованість по інфляційній складовій по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, наданих з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року становить 3 431,68 грн., по трьом процентам річних - 1526,84 грн.

Враховуючи викладене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал».

Всього з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за період з 02 квітня 2017 року до 31 січня 2021 року у розмірі 30 376,05 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 3 431,68 грн. та три проценти річних у розмірі 1526,84 грн., а всього 35 334,58 грн.

В іншій частині позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (позов задоволений на 62%) з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає стягненню 1407,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, а з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1 293,90 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року, у розмірі 30 376,05 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 431,68 грн. та три проценти річних у розмірі 1526,84 грн., а всього 35 334,58 грн.

В іншій частині позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 1407,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_2 1 293,90 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дані про учасників справи:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, .

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді