Справа № 456/6544/24
Провадження № 2-н/456/37/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 січня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржниці ОСОБА_1 на його користь заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 2 299,04 грн та судовий збір у розмірі 242,24 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

На виконання положень ч. 5 ст. 165 ЦПК Українисуддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - божниці ОСОБА_1 , шляхом скерування 13.12.2024 року, запиту щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, який надіслано до Головного управління ДМС у Львівській області та центру надання адміністративних послуг Стрийської міської ради, на офіційні електронні адреси таких.

Однак, відомостей від виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській областіпро зареєстроване місце проживання (перебування) боржниці ОСОБА_1 суду не надано.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1052962 від 22.01.2025 року, боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, стягувачем в поданій заяві зазначається, що боржниця проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак цей факт спростовується вищевказаним, зазначені аспекти не дають можливості встановити зв`язку між боржницею та нерухомістю, що в свою чергу виключає умовного припущення про безспірність такого боргу, а відтак навпаки підіймає питання про виникнення спору.

За змістом розділу ІІ «Наказне провадження» чинного ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути виданий лише за умови безспірності заявлених у заяві про видачу судового наказу вимог.

Відповідно до роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За таких обставин, виходячи з положень пункту 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг розподілу природного газу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме відсутні належні документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому, суддя наголошує, що в силу положень ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 27, 162, 165-166, 258, 260-261, 272 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», у порядку, передбаченому у ст. 272 ЦПК України, для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Назар ЯНІВ