Номер провадження: 22-з/813/104/25
Справа № 1512/2-1526/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

у цивільній справі за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Одеської міської ради, ОСОБА_2 , про приведення об`єкту до попереднього стану, за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю, приведення об`єкту до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованих будівель і споруд та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: Одеська міська рада, ОСОБА_2 , Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання права власності на самостійно збудоване нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №1512/2-1526/11 відмовлено.

Не погодившись зі вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нове рішення, яким заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2024 року визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді учасники колегії: Комлева О.С. та Севєрова Є.С.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року розгляд справи призначений на 04 березня 2025 року о 16-й.

13 січня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого у справі судді Сегеди С.М. з підстав, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, якими встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В обґрунтування заяви, вказує, що суддя Сегеда С.М. вже розглядав дану справу під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2014 року та було прийнято постанову, якою апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - залишено без змін. Також заявник вважає, що суддя Сегеда С.М. є зацікавленою стороною, а тому виникає обґрунтований сумнів у можливості неупередженого розгляду даної справи, в якій раніше суддя Сегеда С.М. вже брав участь та виніс рішення не на користь боржника ОСОБА_1 .

Одеський апеляційний суд ухвалою від 22 січня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Сегеди С.М. визнав необґрунтованим.

Питання про відвід передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку автоматизованого розподілу.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Назарової М.В. без повідомлення учасників справи, що передбачено частиною 7 статті 40 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно із частинами 1-3 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Встановлено, що заявник свої сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Сегеди С.М., зокрема припущеннями про існування певних обставин, що викликають у нього сумніви в об`єктивності судді, проте таке не підтверджено належними й допустимими доказами.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі N 826/12191/18.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Сегеда С.М. має зацікавленість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 у цивільній справі № 1512-1626/11 були задоволені позовні вимоги Київської РА ОМР та зобов`язано ОСОБА_1 власними силами та за рахунок власних коштів привести у попередній стан 31/1000 частину об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельні ділянці по АДРЕСА_2 , відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» від 17.09.2009, шляхом: знесення чотирьохповерхового будинку під літ. «А1», побудови під літ. «б», та приведення до попереднього стану дачної будівлі літ. «Б» і дачної будівлі літ. «А».

Також було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОМР та зобов`язано ОСОБА_1 знести чотирьохповерхову будівлі під літ. «А1», яка розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.12.2022, ухваленої під головуванням судді Сегеди С.М., апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 залишено без змін.

Крім того, постановою Верховного Суду від 20.09.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду від 05.12.2022 залишено без змін.

31.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа у справі № 1512-1626/11таким, що не підлягає виконанню.

Наразі вказана ухвала є предметом апеляційного перегляду Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів під головуванням Сегеди С.М.

Аналізуючи зміст заяви заявника про відвід судді, апеляційний суд доходить висновку про те, що її зміст не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді та про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості та об`єктивності щодо теперішньої справи 1512/2-1526/11.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Докази таких дій, що вказують на безпосередню зацікавленість судді у результатах розгляду справи, а також доказів недотримання процесуальних прав і свобод заявника, у справі відсутні.

Отже, ті обставини, про які зазначає заявник в обґрунтування заявленого відводу, не виключають участі судді в розгляді справи, не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді, а також певну заінтересованість у розгляді справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, по справі не встановлено.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М. відмовити.

Справу № 1512/2-1526/11 передати для продовження розгляду складу колегії суддів, визначеної протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 27 січня 2025 року

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова