Справа № 535/1102/21
Провадження № 2/535/2/25
УХВАЛА

14 січня 2025 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шолудько А.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Плотник І.А.,

представника позивача адвоката Лучко Т.І.,

представника відповідача адвоката Зязюн Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №535/1102/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2021 ОСОБА_1 надіслав до суду поштою позовну заяву до відповідачки про стягнення на його користь матеріальної шкоди в сумі 230952,00 грн та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа №535/1102/21).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.11.2021 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків (т. 1 а.с. 50-51).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 06.12.2021 провадження у справі №535/1102/21 відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.66).

24.12.2021 представник відповідачки адвокат Зязюн Юлія Анатоліївна, яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1070459 від 22.12.2021 (т.1 а.с. 92) подала до суду відзив на позовну заяву, у якому були поставлені питання позивачу в порядку, передбаченому ст. 93 ЦПК України (т.1 а.с. 74-108).

31.01.2022 представник відповідача адвокат Зязюн Ю.А. подала клопотання про виклик свідків (т.1 а.с.124-125).

У ході підготовчого засідання 31.01.2022, проведеного за участі представників сторін, судом у повному обсязі з`ясовані питання щодо підготовки справи до судового розгляду по суті, за винятком клопотань представника позивача про виклик свідків, з приводу необхідності їх виклику представник потребувала додаткового з`ясування думки позивача (т.1 а.с.126-129).

15.02.2022 представник позивача адвокат Лучко Т.І. подала клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи (т.1 а.с. 148-149), яке уточнила в ході підготовчого засідання 15.02.2022 й просила призначити автотехнічну автотоварознавчу експертизу; та заявила клопотання про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП з Полтавського районного суду м. Полтави (т.1 а.с. 152-155).

03.03.2022 до суду надійшли витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 (т.1 а.с. 165, 185-215).

08.07.2022 до суду надійшли відповіді позивача на поставлені відповідачкою питання у порядку ст.93 ЦПК України (т. 2 а.с.13).

Представником позивача адвокатом Лучко Тетяною Іванівною, яка діє на підставі ордера на надання правової допомоги серії ПТ №195849 від 30.11.2021 (т.1 а.с. 57), 08.07.2022 подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи (т.2 а.с. 32), яке було уточнено 18.07.2022 (т.2 а.с. 32), та 22.07.2022 клопотання про виклик свідків (т.2 а.с. 64).

21.07.2022 представник відповідача адвокат Зязюн Ю.А. повторно подала клопотання про виклик свідків (т.2 а.с.33).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022 у даній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (т.2 а.с.38-39).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.09.2022 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта (т.2 а.с. 45-47, 51).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 21.09.2022 уточнені питання, поставлені на вирішення судової автотоварознавчої експертизи ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022; провадження у справі №535/1102/21 зупинено на час проведення експертизи (т.2 а.с. 61-62).

24.10.2024 до Котелевського районного суду Полтавської області надійшов висновок експерта №2017-2018 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №535/1102/21 від 30.04.2024, складений на виконання ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022 про призначення автотоварознавчої експертизи (т.2 а.с. 80-104).

На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2024 провадження у справі поновлено (т.2 а.с.106).

Представником позивача адвокатом Лучко Т.І. 31.10.2024 повідомлено про виконання вимог ч. 6 ст. 14 ЦПК України та повідомлено про наявність електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків. Цього ж дня представник позивача отримала доступ до матеріалів електронної справи №535/1102/21 (т.2 а.с. 113-115).

14.11.2024 представником позивача адвокатом Лучко Т.І. на підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача надано новий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1110542 від 14.11.2024 (т. 2 а.с. 129).

19.11.2024 представником відповідачки адвокатам Зязюн Ю.А. через систему «Електронний суд» подано клопотання про надання додаткових доказів та подані додаткові пояснення у справі (т.2 а.с. 132-136, 137-140).

Будь-яких інших, раніше не вирішених клопотань з приводу підготовки справи до розгляду по суті, передбачених ч.2 ст.192 ЦПК України, позивач чи представник позивача до суду не подавали.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 підготовче провадження у справі №535/1102/21 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.01.2024 (т.2 а.с.155-156).

Копію ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 позивач отримав 12.12.2024, представник позивача отримала 09.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету представника позивача (т.2 а.с.160, 165).

07.01.2025 представник позивача адвокат Лучко Т.І. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження (т.2 а.с. 170-174), та уточнену позовну заяву (т.2 а.с. 175-180).

В обґрунтування заявленого клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі представник позивача зазначила, що ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.24 поновлено провадження у справі №535/1102/21, судове засідання було призначене на 09.12.2024 на 13.00 год. Судом було задоволено її клопотання про розгляд справи за її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Увечері 08.12.2024 вона через ЗМІ дізналася про графіки почасових відключень електроенергії в місті Полтава, згідно з яким електропостачання було вимкнено зранку за графіком по місцю проживання, а з 12.00 год в офісі за місцем роботи. Враховуючи ситуацію, що складалася вона телефонограмою через секретаря судового засідання передала клопотання про відкладення судового засідання, оскільки вона не могла приймати участь у відеконференції з технічних причин, та не проводити судове засідання без її та позивача участі. 09.12.2024 через систему «Електронний суд» вона отримала ухвалу Котелевського районного суду про закриття підготовчого провадження. Згоди на закриття підготовчого судового засідання вона та позивач не надавали, суд не з`ясував думки сторони позивача чи всі документи, які мали намір подати, подані, та чи немає у них інших клопотань. Закриттям підготовчого провадження у справі суд позбавив позивача доступу до правосуддя як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, представник позивача, посилаючись на норми Цивільного процесуального кодексу України, у тому числі щодо порядку проведення підготовчого провадження у справі, вказала, що Верховний Суд в постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зазначив, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Враховуючи те, що по справі проведено транспортно-товарознавчу експертизу, згідно з висновками якої, виникла необхідність уточнити позовну заяву, суд позбавив права позивача як це передбачено цивільним процесуальним кодексом, що призвело до порушення судом прав позивача по справі.

Враховуючи вище викладене, представник позивача просила повернутись до стадії підготовчого провадження та прийняти уточнену позовну заяву.

В уточненій позовній заяві від 07.01.2025 представник позивача просила стягнути відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 235390,54 грн, та моральну шкоду в сумі 100000 грн. Одночасно просила вирішити питання про стягнення з відповідачки витрат, пов`язаних з розглядом справи: витрати на адвоката 120000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн), 4500 за проведення оцінки пошкодженого автомобіля, витрати за проведення експертизи 7550,00 грн (так в заяві) (т.2 а.с. 175-180).

Під час судового розгляду представник позивача адвокат Лучко Т.І. підтримала клопотання з підстав зазначених у клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та про прийняття уточненої позовної заяви, та додатково пояснила, що фактично у заяві про уточнення позовних вимог нею подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме: у частині стягнення матеріальної шкоди позовні вимоги збільшені з суми 230952,00 грн до 235390,54 грн; сума моральної шкоди позивачем не збільшується. Крім того, представник позивача уточнила зазначену у заяві від 07.01.2025 суму судових витрат на правничу допомогу, та просить вважати правильною суму не 120000,00 грн а 15000,00 грн, як це зазначено прописом у заяві.

Під час судового розгляду представник відповідача адвокат Зязюн Ю.А. вважає, що подання представником позивача клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження містить ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки з часу відновлення провадження у справі після отримання судом висновку експертизи, пройшло достатньо часу для реалізації позивачем своїх прав на збільшення позовних вимог у випадку необхідності, а тому у задоволенні клопотань представника позивача просить відмовити у повному обсязі.

Позивач та відповідачка у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 158, 159, 164-165).

Суд, розглянувши клопотання сторони позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та прийняття уточнення позовних вимог, приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.1 ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

На підставі ч.1 ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; вирішує заяви та клопотання учасників справи; направляє судові доручення; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання, тощо.

Тобто, зазначені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу диспозитивності цивільного процесу у підготовчому провадженні, зумовлюють чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслюють коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволяють процесуально зекономити час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Положеннями ст.209 ЦПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Тобто, вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії цивільного процесу.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням цивільного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Цивільним процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Звертаючись до практики Верховного Суду, суд враховує, що у пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок: «Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18».

Тобто, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року (справа №657/1024/16-ц) викладений такий висновок щодо застосування норми права « 61. Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому при поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче провадження у справі №535/1102/21 тривало 8 місяців 29 днів, без урахування періодів зупинення провадження у справі у зв`язку із призначенням судової експертизи. Позивач упродовж зазначеного періоду, користуючись правовою допомогою адвоката, мав можливість подавати до суду заяви, клопотання, подання яких передбачене на стадії підготовчого провадження.

За клопотанням позивача судом призначалася судова автотоварознавча експертиза, висновок якої отриманий судом 24.10.2024, та з яким сторона позивача ознайомилася після надання доступу до матеріалів електронної справи 31.10.2024.

Відповідно до ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2024 провадження у справі поновлено зі стадії підготовчого провадження з призначення підготовчого судового засідання на 08.40 год 20.11.2024 (т.2 а.с.106).

Копію ухвали суду від 29.10.2024 та судову повістку про виклик у підготовче засідання у справі №535/1102/20 на 08.40 год 20.11.2024 позивач отримав 07.11.2024, а представник позивача 29.10.2024 (т.2 а.с. 107, 109, 112, 122).

А тому твердження представника позивача про те, що після поновлення провадження підготовче засідання було призначене на 09.12.2024 на 13.00 год. не відповідає дійсності.

14.11.2024 представник позивача подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконферензв`язку ЄСІТС, яке була задоволено ухвалою суду від 18.11.2024, в якій представнику позивача було роз`яснено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (т.2 а.с. 124-131).

Копію ухвали суду від 18.11.2024 представник позивача Лучко Т.І. отримала шляхом надсилання до її Електронного кабінету 19.11.2024 (т. 2 а.с. 131).

У підготовче засідання, призначена на 08.40 год 20.11.2024 позивач та представник позивача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з поданою представником позивача телефонограмою о 08.39 год 20.11.2024, представник позивача Лучко Т.І. повідомила про подання нею в кінці робочого дня 19.11.2024 через систему «Електронний суд» заяви про уточнення позовних вимог (т.2 а.с. 142), у зв`язку з чим, з метою належної підготовки справи до судового розгляду по суті, підготовче засідання було відкладено до 13.00 год 09.12.2024 у зв`язку з першою неявкою позивача після поновлення провадження у справі (т.2 а.с. 143-144).

У підготовче засідання о 13.00 год 09.12.2024 позивач та представник позивача адвокат Лучко Т.І. повторно не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду позивач та представник позивача адвокат Лучко Т.І. були належним чином повідомлені (т.2 а.с. 146, 148, 149).

09.12.2024 о 08.56 год представник позивача подала до суду телефонограму з клопотанням про відкладення судового розгляду на інший день, у зв`язку з відсутністю можливості приймати участь у режимі відеоконференції з власних технічних засобів через відсутність електроенергії (т.2 а.с. 151).

Однак, зазначена інформація спростовувалася графіком відключення електроенергії м. Полтава на 09.12.2024 (т.2 а.с. 152).

Відповідно до відповідно до ч.1, 2 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом й суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках , визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу, наявність яких під час судового засідання не було встановлено.

Згідно з до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Під час підготовчого судового засідання 31.01.2022, яке проводилося за участі представника позивача адвоката Лучко Т.І. в режимі відеконференції з Октябрським районним судом м. Полтави, судом були вирішені всі питання, передбачені ч.2 ст.197 ЦПК України, за винятком питання щодо наявності клопотань про виклик свідків. Для з`ясування процесуальної позиції позивача з цього питання за клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладено. Додатково під час підготовчого засідання 15.02.2022 було задоволено клопотанням представника позивача про витребування додаткових доказів, а під час підготовчих засідань 04.07.2022, 18.07.2022 та 22.07.2022 було вирішено питання про призначення автотоварознавчої експертизи. Подане представником позивача клопотання про виклик свідків задоволено ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати під час підготовчого засідання 09.12.2024 (т.2 а.с. 152-154).

Будь-яких клопотань щодо вирішення питань, передбачених ч.2 ст.197 ЦПК України, з приводу підготовки справи до судового розгляду по суті від сторони позивача з часу поновлення провадження у справі 29.10.2024 й до 09.12.2024 до суду не надходило.

Оскільки судом під час підготовчого судового засідання було вирішено всі питання, передбачені ч.2 ст.197 ЦПК України, й до суду не надходили нові клопотання сторони позивача щодо підготовки справи до судового розгляду, визначені ч.2 ст.197 ЦПК України, у тому числі й заяви про зміну предмету чи підстав позову, збільшення позовних вимог, судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №535/1102/21 (т.2 а.с. 155-156).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

На підставі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає вагомих підстав для повернення до стадії підготовчого провадження у справі №535/1102/21.

Як зазначено вище, справа №535/1102/21 розглядається за правилами загального позовного провадження, провадження у якій відкрито 06.12.2021.

Після закриття підготовчого провадження у справі стороною позивача подана уточнена позовна заява, зміна підстав та предмету позову при цьому не відбулася, представником позивача зазначено, що позивачем збільшено розмір майнової шкоди з 230952,00 грн до 235390, 54 грн. Крім того, представником позивача деталізовано суму судових витрат позивача, які не є позовними вимогами, й питання про їх розподіл вирішується судом під час ухвалення судом рішення у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета та підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

ВС підкреслив, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 5 ЦПК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд зазначив, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначив, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Отже, враховуючи викладене, представником позивача 07.01.2025 подано фактично заяву про збільшення позовних вимог (в частині щодо відшкодування розміру матеріальної шкоди).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Оскільки зазначене вище уточнена позовна заява, яка фактично є заявою про збільшення розміру позовних вимог, подана представником позивача до суду після закриття підготовчого провадження у справі, у задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до провадження уточненої позовної заяви від 07.01.2025, яка є заявою про збільшення розміру позовних вимог у справі №535/1102/21, слід відмовити та повернути позивачу без розгляду уточнену позовну заяву.

Керуючись ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лучко Тетяни Іванівни про повернення до стадії підготовчого провадження у справі №535/1102/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лучко Тетяни Іванівни про прийняття до провадження уточненої позовної заяви від 07.01.2025, яка є заявою про збільшення розміру позовних вимог у справі №535/1102/21, відмовити та повернути позивачу без розгляду уточнену позовну заяву позивача ОСОБА_1 від 07.01.2025, яка є заявою про збільшення розміру позовних вимог у справі №535/1102/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Повернення заяви про збільшення розміру позовних вимог не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині повернення заяви про збільшення позовних вимог шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 14.01.2025.

Суддя А.В. Шолудько