Справа № 709/999/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області (суддя Левченко В.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна.

20 січня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 до суду надіслано заяву про відвід судді, яка мотивована тим, що головуючий суддя Левченко В.В. проявив явну неповагу до честі та гідності відповідача як учасника судового процесу, що виявилося в наступному. 20 грудня 2024 року позивач ОСОБА_2 не з`явилася в підготовче судове засідання, про причини неявки не повідомила. Підготовче засідання перенесено на 16.01.2025 року. В підготовчому засіданні 16.01.2025 року суддя Левченко В. В. встановив факт явки чи не явки учасників, та не вирішив питання про застосування наслідків повторної неявки позивача у справі, відразу перейшов до так званого розгляду клопотання представника позивача Черненка В. А. про відкладення підготовчого засідання. Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання на підставі необгрунтованості причин. Суддя Левченко В. В. прийняв рішення про задоволення клопотання та відкладення підготовчого засідання. Відповідач ОСОБА_1 заявив що не було вирішено питання про застосування ч. 5 ст. 223 ЦПК з чим суддя "не погодився". Разом з тим перша неявка представника позивача Черненка В. А. в судове засідання відбулася 15 липня 2024 року. Зазначені обставини викликають у відповідача розумні сумніви в безсторонності судді Левченка В. В. Адвокат Черненко В. А. явно намагається маніпулювати ходом судового засідання на користь своєї клієнтки та затягує процес на що суддя Левченко В. В. закриває очі, що прямо порушує такі принципи цивільного судочинства, як верховенство права, рівність всіх учасників перед судом, змагальність сторін.

Ухвалою головуючого в даній справі від 20 січня 2025 року вказану заяву про відвід визнано необґрунтованою та на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України передано до канцелярії Чорнобаївського районного суду Черкаської області для визнання судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 20.01.2025, визначено суддю для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Левченка В.В. - Квашу І.М.

У відповідності до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи зазначене, заява відповідача ОСОБА_1 розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В своїй заяві ОСОБА_1 не конкретизує пункт даної статті, що є підставою для відводу.

Проте, враховуючи підстави заявленого відводу, суд вважає, що відвід заявлено на підставі п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України.

Фактично відповідач вказує на наявність у нього незгоди з вирішенням головуючим процесуальних заяв та питань під час розгляду справи, що згідно цивільного процесуального законодавства не є підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня

2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Тобто процесуальні дії суду (судді) та судові рішення підлягають оскарженню в передбаченому процесуальним законодавством порядку. Наявність у осіб, які приймають участь у справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи чинному законодавству України не можуть бути підставою для відводу судді, і всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі.

З огляду на викладене вважаю, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею Левченком В.В., що можуть свідчити про його необ`єктивність при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна.

А відтак, суд приходить до висновку, що упередженості судді Левченка В.В. у розгляді даної позовної заяви немає, а доводи, на які посилається відповідач є його суб`єктивною думкою та не можуть бути підставами для відводу судді, передбаченими ст. 36 ЦПК України.

Заява про відвід, на думку суду, спрямована не на усунення від розгляду справи упередженого або необ`єктивного судді, оскільки доказів вказаного в заяві про відвід не наведено, а на маніпулювання та намагання здійснити тиск на суд для отримання бажаного рішення в даній справі. Про вказане свідчить і попередження заявника про наслідки в разі незадоволення заяви про відвід, а саме ініціювання відкриття дисциплінарного провадження відносно судді перед Вищою радою правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 41 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Кваша