Справа № 208/538/25
№ провадження 2/208/2075/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Гречана В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінапром Маркет» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінапром Маркет» про відшкодування моральної шкоди.

Згідно до позовних вимог ОСОБА_1 просить:

-Визнати дії ТОВ «Фінпром Маркет» щодо здійснення на 30.10.2018 року о 4 годині 42 хвилини телефонного дзвінка на його мобільний телефон незаконним;

-Стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» за спричинену моральну шкоду, заподіяну результаті ушкодження здоров`я, грошові кошти у розмірі 1 (одна) гривня.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.175,177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, положеннями п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору як у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, так і у справах про компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тоді як ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Позивачем не доведено, чим саме спричинено погіршення його здоров`я, а тим паче з провини відповідача - ТОВ "Фінпром Маркет".

Слід зазначити, що в рішенні у справі Креуз проти Польщі Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Зважаючи на викладене, суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно положень ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становить 3028 грн.

Враховуючи викладене, за подання позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., або ж подати докази, які б давали підстави для звільнення від його сплати.

Крім того, позивач просить поновити строк звернення з даним цивільним позовом, так як в рамках кримінального провадження №0001242 від 16.10.2019 року направив на адресу слідчого цивільний позов, однак в результаті бездіяльності співробітників поліції дане кримінальне провадження взагалі не розслідується та до суду не направлено.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З тексту позовної заяви вбачається, 30.10.2018 року на телефон ОСОБА_1 був здійснений телефонний дзвінок невідомої особи, який погрожував йому фізичною розправою та каліцтвом, якщо не поверне борг компанії «Фінпром Маркет».

З матеріалів справи встановлено, кримінальне провадження № 001242 зареєстровано 16.10.2019 року за ч. 1 ст. 129 КК України на підставі звернення ОСОБА_1 .

Тобто, з моменту дзвінка до моменту звернення ОСОБА_1 до поліції пройшов майже рік

Позивачем не вказано, які результати розгляду такого кримінального провадження, адже станом на момент подачі даного позову пройшло понад 5 років, доказів того, що ОСОБА_1 цікавився ходом розгляду кримінального провадження суду не надано.

Суддя зауважує, що, дійсно, серед прав, якими наділений потерпілий протягом кримінального провадження за нормою п.10 ч.1 ст.56 КПК України, є право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Порядок подання цивільного позову у кримінальному провадженні чітко визначений ст. 128 КПК України. Зокрема, за змістом ч.5-7 вказаної норми, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом (тобто КПК України). При цьому, відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.

Натомість, лише та особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).

Позивачем у цій справі обставин на виконання ч.7 ст.128 КПК України (за змістом позовної заяви) не повідомлено, як не повідомлено і про існування вироку у кримінальному провадженні на час звернення до суду, яким встановлено вину певної особи.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з пунктами 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, що є перешкодою для відкриття провадження у справі, до позовної заяви слід застосувати правила ст. 185 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 185, 187 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінапром Маркет» про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - (5) п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя > В.> Г.Гречана