Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7330/24
Провадження №: 2/332/843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Як зазначено в позовній заяві та вбачається із копії свідоцтва про народження, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно Цивільного процесуального кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено позивачем за місцем проживання відповідача. При цьому, альтернативна підсудність передбачає можливість позивача зробити вибір між декількома судовими органами, згідно Цивільного процесуального кодексу України. Отже, щоб скористатися альтернативною підсудністю, необхідно мати умови, у вигляді: зокрема перебування дітей на утриманні.

До позовної заяви документального підтвердження перебування неповнолітнього сина на утриманні позивача не долучено, що виключає в даному випадку право позивача на альтернативну підсудність.

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини першої статті 1Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ( далі Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених уст.1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України.

Згідно відповіді № 988209 від 24.12.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом із цим, відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа по Комунарському району м. Запоріжжя та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю Управління підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради на судовий запит, яка надійшла до суду 20.01.2025.

Виходячи із положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», роз`яснень Верховного Суду з цих питань, суддя вважає, що справа не підсудна Заводському районного суду м. Запоріжжя та підлягає направленню до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, для розгляду за підсудністю.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1, 3 ст.31 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Копію ухвали про передачу справи направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня складення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні в той же строк з дня вручення ухвали суду з правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В. Марченко