СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/22/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м.Київ, вул.Новокостянтинівська, 20) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню заборгованості позивачу, дії по відключенню 01.08.2024 р. від електропостачання квартири АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідача негайно безоплатно відновити електропостачання до квартири.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі.

29.10.2024 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку для відповідача з відновлення електропостачання квартири АДРЕСА_2 на підставі п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 N 312.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2024 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

14 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2024 р.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.12.2024 р. апеляційну скаргу залишено без руху.

27.12.2024 р. позивачем ОСОБА_1 повторно подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви вказує на врахування ним ухвали суду від 01.11.2024 р. та звернення до відповідача із заявою про безоплатне відновлення електропостачання до квартири АДРЕСА_2 , а також зі скаргою до Регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Вказує, що НКРЕКП фактично ухиляється від забезпечення виконання відповідачем своїх обов`язків, визначених чинним законодавством, маючи достатньо вагомі заходи впливу, а сам відповідач безпідставно ігнорує вимоги закону. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді термінового та безоплатного відновлення електропостачання може істотно ускладнити виконання судового рішення або взагалі унеможливити його виконання, оскільки відповідач не надає повної та остаточної суми заборгованості позивача, збільшує безпідставно період заборгованості, приховує інформацію щодо правомірності відключення електропостачання, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали заяви та цивільної справи, суддя доходить наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У даному випадку позивач не обґрунтовує обставин, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову виключно посилається на п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" N 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді термінового та безоплатного відновлення електропостачання може істотно ускладнити виконання судового рішення або взагалі унеможливити його виконання, оскільки відповідач не надає повної та остаточної суми заборгованості позивача, збільшує безпідставно період заборгованості, приховує інформацію щодо правомірності відключення електропостачання, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Однак вказане обґрунтування позивача стосується позовної вимог щодо неправомірності нарахування суми заборгованості і жодним чином не пов`язано із відновленням електропостачання. Разом із цим, яким чином не відновлення електропостачання на етапі судового розгляду може ускладнити в майбутньому виконання судового рішення позивачем не обґрунтовано.

Суд звертає увагу, що при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом, зокрема до ускладнення виконання судового рішення або взагалі унеможливить його виконання.

Таким чином, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування, як саме невжиття заходів забезпечення позову у способи, визначені позивачем, може ускладнити ефективний захист прав позивача чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд звертає увагу, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд враховує предмет позову - відновлення електропостачання та вимоги заяви про забезпечення позову - відновлення електропостачання.

Забезпечення позову шляхом зобов`язання ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" відновити підключення електричної енергії за своєю суттю є тотожним задоволенню заявленої позовної вимоги зобов`язати ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" негайно безоплатно відновити електропостачання до квартири АДРЕСА_2 , що не допускається нормами ЦПК України.

Доводи заявника про те, що підставою для звернення із заявою про забезпечення позову є виконання вимоги п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії та отримання ним відповіді від Регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за поданою скаргою, за результатами якої останнім не здійснено реагування на неправомірні дії відповідача, суд зазначає наступне.

Посилання позивача на невиконання відповідачем вимог п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії є підставою для звернення позивача зі скаргою до Регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про що і зазначено в ухвалі від 01.11.2024 р. Вказаний порядок є позасудовим способом вирішення спірних правовідносин і його результати не пов`язані із вжиттям судом заходів забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, суддя доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, суддя, перевіривши доводи та вимоги заяви про забезпечення позову критеріям обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід, за наявності певних обставин, утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, беручи до уваги, що позовні вимоги є тотожними вимогам заяви про забезпечення позову, а також зважаючи на оскарження позивачем ухвали про відмову у забезпеченні позову від 01.11.2024 р. за результатами якої Київським апеляційним судом ще не ухвалено судового рішення, доходить висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м.Київ, вул.Новокостянтинівська, 20) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : І.Ю. Єросова