Справа № 367/407/25
Провадження №2/367/2379/2025
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення заборгованості.

Перевіривши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона не підсудна Ірпінському міському суду Київської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Позивач, звертаючись до Ірпінського міського суду Київської області із позовом про стягнення із відповідачів на його користь зазначених сум заборгованості при визначенні підсудності посилається на положення ст.ст. 27, 28 ЦПК України.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову виступає саме стягнення грошових коштів, які були сплачені позивачем за результатами електронних торгів (реєстраційний лот № 377173) щодо продажу: домоволодіння, загальною площею 828,00 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,2451 га, кадастровий номер 322248200:05:010:0029, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) сформовано правову позицію, що забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, наприклад, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що позовні вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1 стосуються нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 828,00 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,2451 га, кадастровий номер 322248200:05:010:0029, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 даному випадку, враховуючи предмет позову та характер правовідносин, що виникли між сторонами, застосуванню підлягають положення частини першої статті 30 ЦПК України.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцезнаходження нерухомого майна, із приводу якого виник спір не відноситься до територіальної підсудності Ірпінського міського суду Київської області, позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення заборгованості, необхідно передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 260, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення заборгованості, необхідно передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області - передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, Київська обл., м. Київ, вул. Мельниченка, буд. 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Я. М. Третяк