РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участі: секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жмеринка цивільну справу за позовом Кожухівського Ярослава Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Кохухівський Я.І. в інтересах ТОВ "ФК "ЄАПБ" 20.11.2023 року подав до Жмеринського міськрайонного суду даний позов, за вимогами якого просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором від 11.05.2021 року № в сумі 22526,65 грн, а також понесені судові витрати. Представником позивача викладена наступна позиція. 11.05.2021 року ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "ЦФР" уклали кредитний договір №. На підставі договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 року №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 21.03.2023 року між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф, у відповідності до умов якого АТ "Таскомбанк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу від 21.03.2023 року № НІ/11/9-Ф реєстру прав вимоги, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22526,65 грн, яка складається з 15026,82 грн загальної заборгованості по тілу кредиту, 1,61 грн заборгованості по відсоткам та 7498,22 грн заборгованості по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № , яку представник позивача просить стягнути. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ані на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.37).

Відповідачу ОСОБА_1 за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.43), одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Однак, на адресу суду повернувся поштовий конверт з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.42), що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає вручення йому належним чином вказаних документів та завчасне інформування про розгляд справи судом.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі №911/3142/19 виснував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

11.05.2021 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту 15749 грн. Строк, на який надається кредит, 24 місяці. Договір підписано власноруч позичальником ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту, який також підписано власноруч відповідачем ОСОБА_1 , сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема процентну ставку при наданні кредиту та щомісячну процентну ставку, а також графік платежів в ануїтетній формі (а.с.6).

Згідно з копією повідомлення про відступлення прав вимог, ТОВ "ФК "ЦФР" під підпис ознайомило ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 11.05.2021 року № на користь АТ "Таскомбанк" (а.с.7).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 30.10.2023 року № , ОСОБА_1 станом на 30.10.2023 року має непогашений залишок заборгованості в сумі 22526,65 грн, який складається з залишку заборгованості по основному боргу в розмірі 15026,82 грн, залишку заборгованості по процентам в розмірі 1,61 грн та залишку заборгованості по комісії в розмірі 7498,22 грн (а.с. 12).

Відповідно до копії договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 року № ТАСЦФР-10-2016 ТОВ "ФК "ЦФР" відступило на користь АТ "Таскомбанк" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, відповідно до реєстру прав вимоги (а.с.13-14).

Згідно з копією договору факторингу від 21.03.2023 року №НІ/11/9-Ф АТ "Таскомбанк" відступило на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги до боржників за договорами позики відповідно до реєстру прав вимоги (а.с.15-17).

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до договору факторингу від 21.03.2023 року № НІ/11/9-Ф, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги щодо заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 11.05.2021 року № в загальній сумі 22526,65 грн, яка складається з 15026,82 грн заборгованості по тілу кредиту, 1,61 грн заборгованості по відсоткам та 7498,22 грн заборгованості по комісії (а.с. 18).

ТОВ "ФК "ЄАПБ" є юридичною особою та основним видом фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, факторинг (а.с.20).

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що визначається п.3 ч.1 ст.3 ЦК України; відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року в справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .

Отримання вказаного оспорюваного кредиту також ні в який спосіб не заперечено відповідачем.

З огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку ТОВ "ФК "ЄАПБ" не повернуті, а також згідно вимог ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15026,82 грн.

Також наявні підстави і для стягнення з відповідача 1,61 грн процентів за користування кредитом, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав кредитний договір, у якому сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за сумою кредиту та відсотками, то така заборгованість підлягає стягненню.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення комісії у розмірі 7498,22 грн, оскільки представлені суду положення кредитного договору від 11.05.2021 року № та паспорту кредиту, посилання на який щодо умов кредитного договору є у даному правочині, не містять умов щодо сплату позичальником ОСОБА_1 комісії, яка серед решти оспорюється до стягнення, зокрема щодо підстав та порядку її нарахування. Додатково згадувані також щодо його умов у кредитному договорі Умови отриманя фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" не представлені суду взагалі, а надто з безпосереднім підписом їх ОСОБА_1 , лише наявність якого могла б визначати їх погоджене акцептування останнім.

Також не становить підстав цивільної відповідальності ОСОБА_1 щодо сплати оспорюваної комісії її визначення за обсягом складових договору факторингу від 21.03.2023 року №НІ/11/9-Ф, осільки цей правочин укладено поза його власним волевиявленням.

При цьому, за заявленим предметом спору у даній справі суд не наділений законними повноваженями збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Наавши мотивовану оцінку аргументам, наведеним стороною позивача у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача основного боргу (тіла кредиту) та процентів в загальній сумі 15028,43 грн (15026,82 грн + 1,61 грн), а також про необхідність залишення без задоволення позовних вимог в частині стягнення комісії в розмірі 7498,22 грн, оскільки такий вид цивільної відповідальності відповідача ОСОБА_1 не доведений належними і допустимими доказами.

Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2684 грн (а.с.4), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру для юридичної особи, яка не підлягає іншому зменшенню, незалежно від розміру фактично задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 15, 16, 204, 207, 512, 514, 516, 525, 526, 610, 611, 625-628, 638, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, , IBAN НОМЕР_2 в АТ "ТАСКОМБАНК") заборгованість за кредитними договорами № від 11.05.2021 року в загальному розмірі 15028 (п`ятнадцять тисяч двадцять вісім) гривень 43 копійки, а також судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії в розмірі 7498 гривень 22 копійки відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.