Справа №295/2673/24
УХВАЛА

20.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Ременюк Тетяни Олександрівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просила звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру загальною площею 42,99 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також чотирикімнатну квартиру загальною площею 82, 8 кв.м., житловою площею 51, 10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №280/21-958 від 13.10.2005 року, яка складає 10566, 54 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, стягнути з відповідачів судовий збір.

Ухвалою суду від 07.03.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження.

09.07.2024 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 власника квартири АДРЕСА_3 .

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, 30.09.2024 в письмових поясненнях на позовну заяву просив відмовити в задоволені позову в частині вимог щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру загальною площею 42,99 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_3 кварнира набута на законних підставах та на час переходу права власності були відсутні обтяження на квартиру.

Зі змісту заяви № 25-25/84-155 від 14.08.2008 наданої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., яка слугувала підставою для проведення 12.09.2008 о 11:43:41 год реєстрації вилучення обтяження за іпотекою, реєстраційний номер іпотеки: 2493503, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що Житомирська філія АКБ "Укрсоцбанк" 14.08.2008 зверталася до нотаріуса з заявою про припинення іпотеки ОСОБА_1 за договором кредиту № 280/21-958 від 13.10.2005, а саме з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин представник третьої особи вважає позовну вимогу позивача про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 необгрунтованою дією та заявив вимогу про стягнення понесених у справі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. В обгрунтування понесених витрат зазначив, що в зв"язку з необгрунтованими діями позивача, третя особа ОСОБА_3 вимушений був звертатись за професійною допомогою адвоката на що витратив значну суму коштів.

08.10.2024 представником позивача подано до суду заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатної квартири загальною площею 42, 99 кв.м., житловою площею 27, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 20.11.2024, серед іншого, залишено без розгляду позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатної квартири загальною площею 42, 99 кв.м., житловою площею 27, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У даній справі третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатної квартири загальною площею 42, 99 кв.м., житловою площею 27, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., вказана вимога ухвалою Богунського районного суду м. Житомира була залишена без розгляду та не оскаржувалась сторонами, набрала законної сили, тому третя особа має право на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 12 ст. 141 ЦПК України.

В обґрунтування своєї заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу представник третьої особи надав копію договору №09/08 від 09 серпня 2024 року, додаткову угоду №1 до договору №09/08 від 09 серпня 2024 року, акти приймання-передачі наданих послуг від 15.08.2024, 30.09.2024, виписку та квитанцію про сплату коштів від 16.08.2024 про здійснення оплати третьою особою своєму представнику адвокату Войтенко В.В. за надання правничої допомоги на загальну суму 40 000 гривень.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За вказаних обставин, суд вважає, що заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу подано до суду в строки передбачені ст. 141 ч. 8 ЦПК України.

Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Вирішуючи дану заяву про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представник позивача заперечував проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу, при цьому зазначив, що позовні вимоги до третьої особи банком не заявлялись, після з`ясування обставин позивачем подано заяву про залишення позовної вимоги без розгляду.

Суд погоджується з аргументами представника позивача про те, що сума заявлених адвокатом Войтенко В.В. витрат на правову допомогу 40 000 гривень не відповідає критеріям співмірності.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 30.03.2024 представник третьої особи Войтенко В.В. направив на адресу суду пояснення на позовну заяву на 11-ти аркушах.

Відповідно до протоколу судового засіданння, яке мало місце 20.01.2024, адвокат Войтенко В.В. фактично приймав участь в одному судовому засіданні.

Тим самим, адвокат Войтенко В.В., представляючи інтереси третьої особи у вказаній справі, провів обсяг роботи, який є неспівмірним з заявленими витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень, оскільки цей розмір судових витрат є співрозмірним у даній справі, відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 520/9831/19.

А тому, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та витраченого ним часу на участь у судових засіданнях по даній справі, суд вважає обґрунтованими заявлені ним вимоги щодо стягнення з позивача на користь третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень, які є реальними та розумними.

На підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 15 000, 00 (п"ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100,

Відповідачі : ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 Ідент. код НОМЕР_1

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідент. код НОМЕР_2

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_3

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2025.

Суддя Л.М. Чішман