КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1533/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Богача Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 10 червня 2024 року

у цивільній справі № 381/2380/24 Фастівського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Друга Васильківська державна нотаріальна контора, Друга Фастівська державна нотаріальна контора Київської області

про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року цивільну справу № 381/2380/24 передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

В апеляційній скарзі адвокат Богач А. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про направлення даної справи за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області, оскільки з відповіді Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області слідує, що ОСОБА_2 до 02 жовтня 2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Васильківського району Київської області. Крім того, в матеріалах достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачка проживає саме за адресою за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд до іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітами про доставку до електронного кабінету, на електрону пошту та повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що 09 травня 2024 року ОСОБА_1 , через свого адвоката Богача А. А., звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Друга Васильківська державна нотаріальна контора, Друга Фастівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначала, що є тіткою померлого, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, адже вона не довела існування родинних відносин з померлим. Також вказувала, що ухвалою Хмельницького районного суду залишено без розгляду її заяву про встановлення факту родинних відносин, яка була подана в порядку окремого провадження, адже суд вважав, що між заявницею та ОСОБА_2 існує спір щодо права на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду, позивач вважала, що справа має розглядатись судом за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), яким є квартира, що належала ОСОБА_3 , який помер, адже у заяві про прийняття спадщину ОСОБА_2 вказала саме таку адресу.

Передаючи справу на розгляд до Васильківського міськрайонного суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що увійшло адміністративних меж до Обухівського району Київської області із центром у м. Обухів та належить до територіальної підсудності Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо, суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Також Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на практику щодо неможливості оцінки спірних правовідносин лише залежно від того, як позивач сформулював позовну вимогу, і кого вказав відповідачем за цією вимогою. У кожному випадку суд повинен встановити зміст спірних правовідносин (обставини, пов`язані з правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів). Самі по собі предмети позовів і сторони справ можуть не допомогти встановити зміст спору. Не завжди обраний позивачем спосіб захисту є належним й ефективним. Тому формулювання предмета позову може не вказати на зміст спірних правовідносин. Крім того, сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, із неналежним відповідачем спору немає, але стороною справи він є; позивач може помилятися з приводу участі у спірних правовідносинах, проте його процесуальний статус як позивача від цього не залежить). Отже, сторони справи, яких вказує у позовній заяві позивач, теж не обов`язково дозволяють встановити зміст спірних правовідносин (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункти 24-27, 30-32, 96-98), від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (пункти 41-46), від 5 жовтня 2022 року у справі № 906/513/18 (пункт 8.35), від 4 липня 2023 року у справі № 373/626/17 (пункт 55)).

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви. Але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст і обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, у кожному конкретному випадку можуть різнитися. Однак принаймні на рівні формулювання викладу їхнього змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19 (абзаци п`ятий і шостий пункту 15)).

За змістом позову, переданого на вирішення Фастівського міськрайонного суду Київської області вбачається, що позивачка вважає себе спадкоємицею ОСОБА_3 , проте, подавши заяву про прийняття спадщини, має перешкоди у здійсненні своїх спадкових прав, адже не може підтвердити документально родинний зв`язок із померлим. При цьому подібна заява у порядку окремого провадження була залишена без розгляду, оскільки суд встановив наявність спору про право щодо спадкового майна із ОСОБА_2 .

Передаючи спір на вирішенні Васильківського районного суд за останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції змісту обґрунтувань позовних вимог належної інтерпретації не надав та не з`ясував, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору.

Ураховуючи, що у межах спору про право цивільне встановлення факту родинних відносин із померлим не є способом захисту, а є підставою для визнання наявним або відсутнім у позивача права на спадкове майно, підсудність справи, враховуючи наявність у складі спадщини нерухомого майна, має визначатися місцем знаходження останнього, а не місцем проживання відповідача.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с 14) ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позов має розглядатися Фастівським міськрайонним судом Київської області за місцем знаходження спадкового нерухомого майна, ухвала про передачу справи на розгляд Васильківського міськрайонного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до Фастівського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом, має звернути увагу позивача на неповноту змісту позовних вимог та необхідність їх викладення відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, що дозволить досягти процесуальної економії й упередити ініціювання позивачем нових судових проваджень.

Оскільки порушення норм процесуального права призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали, остання підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 379 ЦПК України та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Богача Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко