Справа № 182/5953/23
Провадження № 2/0182/174/2025
15.01.2025 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., при секретарі Паламарчук П.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -
Позивач звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача про встановлення факту не проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. за заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 10 лютого 2023 року за № 18, відкрито спадкову справу № 12/2023 після смерті ОСОБА_4 . Окрім Позивачки, с заявою про прийняття спадщини в установлені законодавством строки до нотаріуса звернувся син спадкоємиці, ОСОБА_3 , який направив поштою свою заяву, заява була зареєстрована в Книзі обліку вхідної кореспонденції 10 квітня 2023 року за № 66/02- 14 та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 10 квітня 2023 року за № 115 та приєднана до спадкової справи ОСОБА_4 . Також, спадкоємцями до нотаріуса була надана довідка від 09 лютого 2023 року за № 34, видана ОСББ «СОКІЛ-93» про місце реєстрації спадкодавиці та осіб які були зареєстровані разом з нею на момент її смерті, наданій довідці було зазначено ОСОБА_2 , який є син ОСОБА_4 . Згідно статті 1268 цього Кодексу Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.
Вбачаючи те, що Відповідач більше з 2016 року не проживав зі спадкодавицею відтак фактично він не прийняв спадщину, Позивачка подала до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова ЄВ заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровану в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 16 жовтня 2023 року за № 773 на 1/2 частку спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .
Однак, оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину за законом є діти спадкодавиці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , частки, яких у спадщині є рівними, а саме по 1/3 частці кожному, керуючись п. 1, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської видав постанову , якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна після смерті ОСОБА_4 .
Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_4 . З 2016 року, в тому числі на момент відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , був зареєстрований, але фактично не проживав син померлої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація відповідача по справі - ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття ним спадщини, оскільки останній з 2016 року не проживає за вказаною адресою, та місце перебування останнього не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем. На підтвердження вказаного позивач надав відповідний акт обстеження житлового приміщення від 02.10.2023 року складеного Керівником ОСББ «Сокіл-93» та сусідами.
Ухвалою суду від 23.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті.
Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності Позивача та його представника, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не надав, суд за згодою позивача та її представника розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлено, що Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_4 . З 2016 року, в тому числі на момент відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , був зареєстрований, але фактично не проживав син померлої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація відповідача по справі - ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття ним спадщини, оскільки останній з 2016 року не проживає за вказаною адресою, та місце перебування останнього не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем. На підтвердження вказаного позивач надав відповідний акт обстеження житлового приміщення від 02.10.2023 року складеного Керівником ОСББ «Сокіл-93» та сусідами. Дані обставини підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. за заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 10 лютого 2023 року за № 18, відкрито спадкову справу № 12/2023 після смерті ОСОБА_4 . Окрім Позивачки, с заявою про прийняття спадщини в установлені законодавством строки до нотаріуса звернувся син спадкоємиці, ОСОБА_3 , який направив поштою свою заяву, заява була зареєстрована в Книзі обліку вхідної кореспонденції 10 квітня 2023 року за № 66/02- 14 та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 10 квітня 2023 року за № 115 та приєднана до спадкової справи ОСОБА_4 . Також, спадкоємцями до нотаріуса була надана довідка від 09 лютого 2023 року за № 34, видана ОСББ «СОКІЛ-93» про місце реєстрації спадкодавиці та осіб які були зареєстровані разом з нею на момент її смерті, наданій довідці було зазначено ОСОБА_2 , який є син ОСОБА_4 . Згідно статті 1268 цього Кодексу Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.
Вбачаючи те, що Відповідач більше з 2016 року не проживав зі спадкодавицею відтак фактично він не прийняв спадщину, Позивачка подала до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова ЄВ заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровану в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 16 жовтня 2023 року за № 773 на 1/2 частку спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .
Однак, оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину за законом є діти спадкодавиці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , частки, яких у спадщині є рівними, а саме по 1/3 частці кожному, керуючись п. 1, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської видав постанову , якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна після смерті ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
Судом встановлено, що наявними матеріалами справи підтверджено факт постійного не проживання відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем своєї реєстрації протягом більш ніж семи років, в тому числі станом на день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.
Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, відповідач ОСОБА_2 не звертався.
Отже, враховуючи, що відповідач фактично не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 є таким, що не прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Оскільки позивачка постійно проживала разом із своєю матір`ю до часу її смерті, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки не може бути проведена на загальних підставах, зазначених у Законі України «Про нотаріат», суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись вимогами ст.ст .4,5,11, 81, 82, 206, 263, 265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Рунчева