г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 216/6963/24
Номер провадження 2/213/502/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання Бабейкіної Н.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №216/6963/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_2 було укладено електронний кредитний договір №1618675-А, на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №1406-1 від 14 червня 2021 року. Згідно з умовами договору відповідачці було надано кредит в розмірі 18 000,00 грн з процентною ставкою 0,579% від суми кредиту за кожен день користування, строк дії кредиту з 27 вересня 2021 року по 26 жовтня 2021 року включно. Кошти було зараховано на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 …0218. Загальний - продовжений строк користування кредитними коштами складає 22 дні, при цьому позичальник сплачує стандартну процентну ставку 1,99% за кожен день користування такими кредитними коштами. Окрім того, а також керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 14 листопада 2021 року кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 07 грудня 2021 року включно. Сторони узгодили, що угода на автопролонгацію Договору підписується позичальником одночасно з підписанням цього договору. В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2,99%. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. В установлений строк повернення кредиту (07 грудня 2021 року) відповідачка не виконала боргові зобов`язання, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 45 026,28 грн, з яких: 18 000,00 грн - тіло кредиту; 27 026,28 грн нараховані проценти. 22 грудня 2021 року між ТзОВ «СС ЛОУН» та ТОВ "ФІНФОРС" було укладено договір факторингу №4, відповідно до якого ТзОВ «СС ЛОУН» передало право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Фінфорс". Просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі заборгованість по кредиту у розмірі 45 026,28 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

02 жовтня 2024 року позовна заява надійшла до Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

03 жовтня 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки.

Ухвалою Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року справу передано до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю.

27 листопада 2024 року справа надійшла до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

29 листопада 2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року витребувано докази.

24 грудня 2024 року до суду надійшли витребувані докази.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Сторони в судове засідання не викликались.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідачка надала пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, вказує, що позивачем не надано доказів укладення нею кредитного договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства. Позивачем не доведено факту укладання сторонами договору від 27 вересня 2021 року №1618675-А, що свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Також зазначає, що позивачем не надано доказів отримання коштів та продовження строку дії договору або зміни відсоткової ставки. Крім того, вважає, що позивачем не доведено належними доказами відступлення права вимоги ТОВ «СС Лоун» до неї на користь позивача.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ТОВ «СС ЛОУН» є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи №737 від 14 квітня 2016 року, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі Розпорядження №809 від 14 квітня 2016 року.

Правила надання коштів в кредит розміщені у вільному доступі на веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» www.ccloan.ua в розділі https: //www.ccloan.ua/yuridihcna-informatsiya/ і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідачка, мала та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням кредитного договору.

27 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою укладено електронний кредитний договір №1618675-А, строк кредиту з 27 вересня 2021 року по 26 жовтня 2021 року, предметом якого є, надання кредитодавцем позичальнику кредиту у розмірі 18 000,00 грн. Акційна процента ставка 0,597%, реальна річна процента ставка 695,34%. Загальна вартість кредиту становить 21 223,80 грн. Позичальником вказано фінансовий номер +7. Договір та паспорт кредиту підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f70649».

Згідно з ч. 5 Договору сторони погодили, що у випадку несплати Позичальником заборгованості за кредитом не оформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - подовженим.

Згідно із п. 9.2.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим договором та відповідними додатковими угодами до нього, вчасно та в повному обсязі.

У п.11.6, 11.10 Договору зазначено, що позичальник гарантує та підтверджує, що він повністю ознайомився і погоджується з умовами цього Договору, вони є зрозумілими й справедливими для Позичальника й на момент укладання цього Договору він не знаходиться під впливом тяжких обставин. Позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору отримав від Кредитодавця всю необхідну інформацію про кредит і умови кредитування відповідно до норм чинного законодавства України (в т.ч. відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Законом України «Про захист прав споживачів»), що надана інформація є повною і зрозумілою і надана без нав`язування придбання фінансової послуги Кредитодавця, що Позичальник ознайомлений з Правилами надання коштів у кредит, і з Політикою конфіденційності та Порядком обробки персональних даних, що розміщені на Сайті. Відповідач пройшла всі етапи оформлення заявки.

27 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору №1618675-А від 27 вересня 2021 року (автопролонгація), відповідно до п. 1.2 останньої Угоди від 14 листопада 2021 року сторони домовились продовжити Строк користування кредитом по 07 грудня 2021 року. За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Вказана угода підписана відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В подальшому між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою укладались додаткові угоди до кредитного договору №1618675-А від 27 вересня 2021 року (про продовження строку дії договору), відповідно до п. 1.2 Угоди сторони домовились продовжити Строк користування кредитом по 15 листопада 2021 року. За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Вказані угоди підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТзОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало кредит в сумі 18 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 …0218. Окрім того, відповідно до витягу з реєстру наданих кредитів АТ КБ «Приватбанк» за договором №1618675-А від 27 вересня 2021 року надання послуг в системі Liqpay №3537 від 08 серпня 2019 року, на платіжну картку № НОМЕР_1 …0218, яка належить ОСОБА_1 було зараховано 18 000,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду 24 грудня 2024 року надано відповідь від АТ «Райфайзен Банк» відповідно до якої картка № НОМЕР_2 дійсно належить ОСОБА_1 , фінансовий номер останньої - НОМЕР_3 . Також надано рух коштів по рахунку з 27 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, з якого видно, що 27 вересня 2021 року на картку відповідачки було зараховано 18 000,00 грн та остання користувалась цими коштами.

Відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 45 026,28 грн, з яких: 18 000,00 грн - тіло кредиту; 27 026,28 грн нараховані проценти, в тому числі додаткові.

22 грудня 2021 року між ТзОВ «СС ЛОУН» та ТзОВ "ФІНФОРС" було укладено договір факторингу №4, право вимоги до осіб, які були боржниками ТзОВ «СС ЛОУН», перейшло до ТзОВ "ФІНФОРС". Зазначене підтверджується копією договору факторингу №4 з додатками та копією реєстру прав грошових вимог до договору факторингу.

За даними Витягу з реєстру прав грошових вимог від 22 грудня 2021 року TзOB «СС ЛОУН» відступило право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 45 026,28 грн, з яких: 18 000,00 грн - тіло кредиту; 27 026,28 грн нараховані проценти, в тому числі додаткові.

Про відступленням ТзОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором TзOB «СС ЛОУН» на ім`я відповідачки складено лист від 22 грудня 2021 року.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою кредитного договору №1618675-А від 27 вересня 2021 рокуз ТзОВ «СС ЛОУН», який підписаний відповідачкою відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом введення одноразового ідентифікатора. Після підписання договору між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідачки виникло зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ними.

Позивач, відповідно до умов договору факторингу №4 від 22 грудня 2021 року, є правонаступником ТОВ «СС ЛОУН», а тому має право вимоги до відповідачки за кредитним договором №1618675-А від 27 вересня 2021 року.

Оскільки відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого має заборгованість, яку наразі повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 45 026,28 грн.

Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачкою не спростований, власний розрахунок не надано і відповідачка не представила суду будь яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Відповідачка у поясненнях щодо позовної заяви посилається на відсутність в матеріалах справи первинних документів, що не тільки позбавляє перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як видно із виписки, наданої 24 грудня 2024 року АТ «Райфайзен Банк» про рух коштів по рахунку відповідачки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 за період з 27 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, 27 вересня 2021 року на картку відповідачки № НОМЕР_2 було зараховано 18 000,00 грн та остання користувалась цими коштами.

Відповідачкою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, або доказів того, що картковий рахунок їй не належить.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

На підставі наданих позивачем доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки права позивача порушені неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором.

Обґрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як передбачено п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав.

Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу. Так, Верховний Суд у постановах від 23 січня 2025 року у справі №240/32993/23, від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18, від 22 жовтня 2021 року у справі №160/7922/20 виходив з того, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд вважає, що оскільки позивачем були надані докази отримання професійної правничої допомоги, розмір витрат такої допомоги є співмірними з предметом позову, відповідачкою не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх не співмірності, тому є підстави для стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 7 000,00 гривень.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 205, 513, 514, 526, 527, 530, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258-259, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованість за кредитним договором №1618675-А від 27 вересня 2021 рокуу розмірі 45 026 (сорок п`ять тисяч двадцять шість) грн 28 коп., з яких: 18000,00 грн - тіло кредиту; 27 026,28 грн - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», адреса:

вул. Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корп. В, каб.508-2, м. Київ, .

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 27 січня 2025 року

Суддя О.В. Алексєєв