Єд. унік. № 243/8520/24
Провадження № 2/243/402/2025
07 січня 2025 м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Коваленка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,-
У жовтні 2024 року позивач, в інтересах якого діє заявник, звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що позивач доводився сином ОСОБА_2 , яка, в свою чергу, доводилась дочкою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті залишилась спадщина, яка складається з частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша частка будинку належала ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 її спадкоємицею була ОСОБА_2 , яка постійно проживала разом з померлою, фактично прийняла спадщину, але належним чином не оформила спадкові права. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її спадкоємцями стали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які фактично прийняли спадщину, але до нотаріуса не звернулись. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його спадкоємцем був ОСОБА_1 , який фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований з братом на момент його смерті за однією адресою.
Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на на 1/4 частку будинку , яка належала його померлій матері ОСОБА_2 та було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку на спірний будинок та на 2/4 частки після смерті його брата ОСОБА_4 через відсутні правовстановлюючих документів.
Крім того, у якості підстави для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріус зазначив, що відсутні документи, які доводять родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_5 по батькові ОСОБА_3 зазначено - « ОСОБА_6 ». У зв`язку з викладеним просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнати за позивачем право власності на 1/4 частку на житловий будинок з АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 та на 2/4 вказаного будинку після ОСОБА_4 .
Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, причини неявки суду не повідомив, заяв по суті спору чи про перенесення судового розгляду на адресу суду не надсилав.
У зв`язку із зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по частці житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.05.1993, реєстровий №540 та довідкою №04-01/1374 від 16.05.2024 відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 у рядку мати записано ОСОБА_3 .
ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 03.11.1969.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видно з копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 18.02.2005, після її смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з нею.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 12.11.2013.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 доводилися синами ОСОБА_2 , що видно з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 від 01.08.1974 та НОМЕР_6 від 12.12.1969.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 .
Факт спільного мешкання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією домової книги для прописки громадян, що проживають у вищевказаному будинку та копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії серії НОМЕР_8 .
З копії технічного паспорту від 09.04.2024 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 50,8 кв.м, житлову площу 30,6 кв.м з господарськими будівлями і спорудам: сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, туалет Е, душ Ж, ворота з хвірткою №1, огорожі №2.
26.09.2024 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.09.2024, реєстровий №633 на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 . Вказане також вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав №396716482 від 26.09.2024.
Таким чином, у відповідності та на виконання положень ст. 1297 ЦК України, позивач в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на частку та на 2/4 частки будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2 та брата ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців та відсутністю документів, які доводять родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав №396716482 від 26.09.2024 інші спадкоємці після ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відсутні.

Розглядаючи позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку для визнання права власності на частку житлового будинку.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що ОСОБА_3 доводилась матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла ОСОБА_2 , а після її смерті - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Правомірність володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 житловим будинком, ніким та ніколи не заперечувалась та не оспорювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб.

Приймаючи до уваги, що позивач прийняв спадщину у відповідності до чинного законодавства, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, та враховуючи сукупність всіх досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 10, 12, 13, 81, 211, 213, 246, 247, 259, 265 ЦПК України, ст.ст.126, 131 ЗК України ст.ст. 328, 392, 1218, 1255, 1268,1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її дочкою ОСОБА_2 , 1951 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 право власності на 1/4 частку житлового будинку А-1 загальною площею 50,8 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м з відповідною часткою господарських будівель і споруд: сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, туалет Е, душ Ж, ворота з хвірткою №1, огорожі №2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 право власності на 2/4 частки житлового будинку А-1 загальною площею 50,8 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м з відповідною часткою господарських будівель і споруд: сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, туалет Е, душ Ж, ворота з хвірткою №1, огорожі №2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 16.01.2025.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков