Номер провадження 2/754/912/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 33 012,20 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 20.11.2020 між ПАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 144708а0д, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 . При цьому, 27.08.2021 о 19 год. 30 хв. по вул. Омельяновича-Павленка, 4 у м. Києві ОСОБА_1 , будучи пасажиром автомобіля BMW 320i д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , виходячи з зазначеного автомобіля, не переконалась в безпеці відкриття дверей, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2021 у справі № 757/49971/21-п, пошкодження транспортного засобу MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 сталось внаслідок порушення пасажиром транспортного засобу BMW 320i д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 п.п. 5.3.б, 15.13, 5.2 ПДР України. Водночас, відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва 27.08.2021 о 19:30 в м. Київ, вул. Омельяновича - Павленка, 4 водій автомобіля BMW 320i (д.н. НОМЕР_2 ) - ОСОБА_3 порушив п.п. 5.1, 2.10 ПДР України, а саме зупинився та здійснював висадку пасажира ОСОБА_1 в лівій полосі проїжджої частини з боку суміжної смуги для руху, тобто пошкодженням автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 сталось через порушення ПДР України як водія, так і пасажира BMW320i (д.н. НОМЕР_2 ). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2886556 від 02.09.2021 та умов Договору страхування № 144708а0д від 20.11.2020, розмір страхового відшкодування склав 66 024,41 грн., яке було сплачено позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно з платіжним дорученням № 814912 від 03.09.2021. Позивач зазначає про те, що останнім було сплачено відшкодування у зазначеній сумі і, враховуючи обопільну вину, з відповідача підлягає до стягнення 33 012,20 грн. При цьому, відповідачем в добровільному порядку відшкодування сплачено не було. Також, позивачем подано клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності та поновлення такого строку.

04 жовтня 2024 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

29 жовтня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив, у відповідності до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв`язку з тим, що остання була під час поїздки пасажиром таксі BOLT, котрий було викликано через офіційний додаток. При цьому, за даними офіційного сайту BOLT вказано, що компанія спільно зі страховим сервісом Ensuria та за підтримки страхової компанії UNIQA створили програму страхування життя та здоров`я пасажирів. Вважає, що для відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди позивач мав звернутись до страхової компанії, якою було застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які мають право користування (керування) автомобілем BMW 320i д.н. НОМЕР_2 . Відповідачем також подано клопотання про застосування строків позовної давності та просить врахувати, що позивачем не зазначено як саме існування воєнного стану в Україні вплинуло на неможливість позивача звернутись до суду з позовною заявою в меж процесуальних строків.

Від представника позивача 11 листопада 2024 року надійшла відповідь на відзив, згідно з якою зазначає, що програма страхування пасажирів таксі BOLT покриває випадки, за яких пасажир отримує травми, втрачає працездатність або у разі смерті пасажира в результаті ДТП, однак страхування не поширюється на ситуації, за яких пасажир таксі завдає матеріальної шкоди іншим особам. Отже доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими. Звертають увагу на те, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року у справі № 757/49971/21-п пошкодження транспортного засобу MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 сталось внаслідок порушення пасажиром автомобіля BMW 320i д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 п.п. 5.3.б, 15.13, 5.2 ПДР України, отже остання має нести відповідальність щодо відшкодування шкоди на загальних підставах, з урахуванням положень ст. 1166 ЦК України. Також, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність другого винуватця ДТП водія ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу BMW 320i д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно полісу № ЕР/205141443, позивач звернувся до останнього із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу і 21.02.20222 було на користь позивача було здійснено виплату у розмірі 23 423,88 грн. При цьому акцентують увагу на тому, що має місце обопільна вина, а відповідальними за завдані збитки є водій та пасажир порівну. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності зауважують, що згідно чинного законодавства зупинення перебігу строків позовної давності через воєнний стан є обов`язковим і не залежить від інших причин пропуску строків.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.08.2021 о 19:30 в м. Київ, вул. Омельяновича - Павленка, 4, водій автомобіля BMW 320i д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 зупинився та здійснював висадку пасажира ОСОБА_1 в лівій полосі проїжджої частини з боку суміжної смуги для руху, внаслідок чого відчиненими дверима пасажира відбулось зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» д.н. НОМЕР_1 , після чого залишив місце пригоди.

Автомобіль MERCEDES-BENZ (д.н. НОМЕР_1 ) був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 144708а0д від 20.11.2020.

Згідно з постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2021 у справі №757/49976/21-п, пошкодження транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.н. НОМЕР_1 ) сталося внаслідок порушення відповідачем - ОСОБА_3 п.п. 5.1, 2.10.а ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Водночас, у відповідності до постанови ІІечерського районного суду м.Києва від 10.12.2021 у справі № 757/49971/21-п, 27.08.2021 о 19 год. 30 хв. по вул. Омельяновича-Павленка, 4 у м. Києві, ОСОБА_1 , будучи пасажиром автомобіля BMW 320i д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , виходячи з зазначеного автомобіля не переконалась в безпеці відкриття дверей, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

У відповідності до мотивувальної частини постанови суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП України, доведена повіністю, а провадження по справі зарито за закінченням строків притягнення до адімінстративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування за Договором страхування №144708а0д від 20.11.2020, розмір страхового відшкодування склав 66 024,41 грн., яке АТ «СК «APKC» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28.08.2021, що підтверджується копією платіжного доручення № 814912 від 03.09.2021.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 року, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не погоджується з доводами відповідача, за якими існує спеціальна страхова програми компанії BOLT спільно зі страховим сервісом Ensuria та за підтримки страхової компанії UNIQA, створеної задля страхування життя та здоров`я пасажирів. Зокрема варто зазначити, що відповідачем не доведено, що вказана програма поширюється на ситуації, за яких пасажир таксі завдає матеріальної шкоди третім особам, і при цьому може бути звільнений від відповідальності відшкодувати завдані матеріальні збитки потерпілій стороні, а тягар відповідальності за заподіяні збитки має нести страхова компанія компанії BOLT.

Згідно зі ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Варто зауважити, що стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів сторін, наданих ними доказів, суд дійшов висновку про необхідність захисту цивільних прав відповідача шляхом відмови у задоволенні позову та стягненні з відповідача 33 012,20 грн. суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Суд погоджується з переконливими доказами та слушними доводами сторони відповідача, які позивачем, незважаючи на свій процесуальний обов`язок, жодним чином не спростовано.

Щодо застосування строків позовної давності слід зазначити наступне.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Слід звернути увагу на те, що сторона позивача заперечуючи щодо застосування строку позовної давності, в обгрунтування пропущеного строку для звернення до суду, посилається лише на запровадження та дію воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому інших доводів позивачем не наведено та не надано належних доказів для поновлення пропущеного процесуального строку для зверненя до суду із позовною заявою.

Згідно з ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Строк позовної давності при регресі починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди. Такий висновок зробив Верховний Суд у Постанові від 10.01.2019 у справі № 200/13392/13-ц.

Відповідно до ч. ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зокрема постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року від 10 листопада 2022 року (справа № 990/115/22, провадження № 11-107заі22) зазначено (пп.31,32,33.41-47):

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені наелжними і допустимими доказами.

...Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважно. причино пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників та своєчасного виконання ними первних процесуальних дій.

....Надаючи оцінку доводам позивача про неврахування обставин, які унеможливили подання позову в передбачений законодавством процесуальний строк у зв`язку з введенням воєнного стану, Велика Палата Верховного Суду зазначила таке.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому законами України ..... строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.....

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачкою за умови надання нею до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «АРКС» 03 вересня 2021 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 66 024,41 грн. згідно з заявою страхувальника, що підтверджується копією платіжного доручення № 814912.

Тому, саме з 03 вересня 2021 року почався перебіг строку позовної давності, в той час позовна заява зареєстрована за вх. № 43684 від 02.10.2024, а отже після завершення строку позовної давності.

Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому з урахуванням висновку суду про обґрунтування позовних вимог, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 253, 261, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.01.2025.

Суддя