Провадження № 6/638/89/25
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Зубко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 638/10972/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 638/10972/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що первісний позивач у справі помер, його правонаступником у справі є ОСОБА_1 . Остання дізналась про існування зазначеної справи, та про те, що вона була задоволена судом, проте у неї відсутній виконавчий лист по вказаній справі, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості пред`явити його до примусового виконання.

Заявник зазначає, що Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по вказаній справі, проте оригінал зазначеного листа є втраченим, оскільки її чоловік помер, а після його смерті знайти виконавчий лист заявнику не вдалось. На зверення заявник представник первісного позивача ОСОБА_5 повідомив, що виконавчий лист та будь-яка інформація щодо його місцезнаходження у нього відсутня. Заявник звертає увагу, що виконавче провадження по даній справі на даний час не відкрито і не відкривалось.

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення судового засідання не зверталися.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Дослідивши заяву з додатками, матеріали справи № 638/10972/21, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2021 року по справі №638/10972/21 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 7892 грн 20 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Заочне рішення набрало законної сили 21.01.2022 року.

01 лютого 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано два виконавчі листи № 638/10972/21 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 7892 грн 20 коп., та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

21 жовтня 2022 року представник ОСОБА_3 адвокат Кудрявцев Володимир Ігорович, який діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги АХ №1055082 від 09.06.2021 року, отримав два виконавчі листи, про що власноручно склав відповідну розписку на заяві від 29 грудня 2021 року вх. № 70197 (а.с. 46).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №1037.

З листа Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. №176/01-16 від 12.06.2023 вбачається, що 12.02.2022 заведена спадкова справа №45/2022 після смерті ОСОБА_3 17.11.2022 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , за реєстровими № 1342, №1344, №1346.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року замінено у виконавчому листі з виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2021 року по справі №638/10972/21, провадження №2/638/4998/21, стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ).

Листом від 02 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 , що всі отримані ним у Дзержинському районному суді м. Харкова оригінали виконавчих листів по справі № 638/10972/21 були направлені на адресу ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , шляхом поштового відправлення Укрпоштою, проте доказів відправки не зберіглось. Інша інформація щодо оригіналів виконавчих листів № 638/10972/21 у нього відсутня. Зазначив, що на теперішній час право на заняття ним адвокатською діяльністю зупинено згідно п.1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 01.05.2023 на підставі особистої заяви.

З відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами «стягувач - ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 » встановлено відсутність відкритих, завершених або закінчених виконавчих проваджень за вказаними параметрами.

В Єдиному реєстрі боржників також відсутні відомості про боржника ОСОБА_4 .

Однією з основних конституційних засад судочинства в Україні є обов`язковість судових рішень (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини перша, третя статті 431 ЦПК).

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Видача дубліката виконавчого документа зумовлена необхідністю виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили, проте не було виконане боржником.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 (справа № 419/310/12, провадження № 61-13084св21), єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

У відповідності до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було витрачено.

У справі, що розглядається встановлено, що виконавчі листи було видано судом (01.02.2022) та отримано представником позивача ОСОБА_5 (21.10.2022) уже після смерті позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, на час видачі виконавчих листів та отримання їх адвокатом Кудрявцевим В.І., в матеріалах справи були відсутні відомості про смерть позивача, представник позивача також не повідомив суду про цю обставину при отриманні виконавчих листів. Тобто, виконавчі листи були видані представнику ОСОБА_3 після смерті первісного стягувача, проте до вирішення питання про здійснення процесуального правонаступництва у справі шляхом заміни стягувача у виконавчому листі на ОСОБА_1 .

Виконавчі листи отримані адвокатом Кудрявцевим В.І., що підтверджується його розпискою в матеріалах справи та листом від 02 грудня 2024 року. Проте, в подальшому адвокат не пред`явив виконавчі листи до виконання, підтвердженням чого є відсутність відомостей в АСВП та в ЄРБ щодо відповідача. Доказів того, що ОСОБА_5 передав виконавчі листи стягувачу ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Суд критично сприймає зазначені ОСОБА_5 у листі від 02 грудня 2024 року відомості про те, що оригінали виконавчих листів по справі № 638/10972/21 він направив на адресу ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , шляхом поштового відправлення Укрпоштою, оскільки, по-перше, доказів направлення виконавчих листів засобами поштового зв`язку первісному стягувачу не надано ані новому стягувачу, ані суду; по-друге, виконавчі листи були отримані ОСОБА_5 через понад 9 місяців після смерті ОСОБА_3 , що виключає можливість отримання поштового відправлення з виконавчими листами останнім.

За таких обставин, враховуючи відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_4 за виконавчими листами № 638/10972/21, відсутність доказів передачі ОСОБА_5 виконавчих листів ОСОБА_1 , суд вважає обґрунтованими доводи заявника про відсутність у неї виконавчих листів та їх втрату.

При цьому, обставини втрати виконавчих листів представником попереднього стягувача ОСОБА_5 не можуть бути поставлені у провину ОСОБА_1 та бути підставою для відмови їй у видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки втрата виконавчих листів не залежала від волі ані попереднього, ані нового стягувача.

Суд також враховує ту обставину, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов Ю.М. проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

З огляду на встановлені судовим розглядом обставини, не викликає сумніву, що виконавчі лист втрачено з причин, які не залежали від волі стягувача, у зв`язку з чим, беручи до уваги, що рішення суду не виконано, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не закінчився, суд вважає за необхідне заяву про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Керуючись ст. 259-260, 352, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 638/10972/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів № 638/10972/21 на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року у справі №638/10972/21 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 7892 грн 20 коп. та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.М. Тимченко