Провадження № 2/361/5371/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Бражник Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 04 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 720014, в межах якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало Відповідачу кредит у гривні, а Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, у свою чергу позичальник кошти у визначений договором строк не повернув.

24 січня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу № 2401-24 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Додатку № 1 до Договору Факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 23 220,15 грн, з яких: 13 096,49 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 10 123,66 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею.

Оскільки відповідач не повернув кошти за Договором про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2021 року № 720014 ні первісному кредитору, ні новому, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з метою захисту своїх прав.

Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позивач просив вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. Зазначив, що ним сплачено судовий збір у розмірі 3 068 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1 514 грн.

На підставі викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд:

1.Стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором від 04 жовтня 2021 року № 720014 у розмірі 23 220,15 грн.

2. Стягнути із ОСОБА_1 на його користь понесені судові витрати.

3. Розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2024 року цивільний позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

02 жовтня 2024 року справа надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Бражник Н. М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається із Довідок про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача, його представника копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області доставлена 03 жовтня 2024 року.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача засобами поштового зв`язку направлялась копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви.

Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.

Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд встановив, що ОСОБА_1 надав ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої особисті, контактні дані, дані місця реєстрації, проживання, дані про роботу, доходи, для отримання споживчого кредиту, що підтверджується заявою-анкетою від 04 жовтня 2021 року, ознайомився із Паспортом споживчого кредиту, підписав власноручно зазначені документи.

04 жовтня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту № 720014.

Зазначений договір укладений у паперовій формі, що підтверджується власноручним підписом Позичальника.

Згідно з п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Договором.

Відповідно до п. п. 1.3. 1.5. Договору сума кредиту складає 18 750 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 547 днів, з кінцевим терміном повернення 04 квітня 2023 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.

Пунктами 1.7. та 1.8. Договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 222,15 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 37 499,75 грн.

Згідно з п. п. 2.1., 2.2., 2.4. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):

у розмірі 15 000 грн на користь Споживача за реквізитами НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500, призначання платежу: « НОМЕР_2 , кредитний договір № 720014 від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 )» або за реквізитами поточного рахунку Споживача та /або за реквізитами платіжної картки, дані якої Споживач надав Товариству в будь-який спосіб;

у розмірі 3 750 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору.

Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів не підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним.

Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1. Договору.

Детально порядок обчислення (нарахування) процентів. Порядок зміни процентів передбачений розділом 3 Договору.

Відповідно до п. п. 9.3. та 9.8. Договору з метою укладення цього Договору, зі сторони Товариства Договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони Споживача власноручним підписом. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 06-КД від 26 жовтня 2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

24 січня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 2401-24 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 24 січня 2024 року підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24 січня 2024 року до Договору Факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 23 220,15 грн, з яких: 13 096,49 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 10 123,66 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею.

Згідно з розрахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором від 04 жовтня 2021 року № 720014 станом на 30 червня 2024 року складає 23 220,15 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало: Договір про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2021 року № 720014, який укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , договір факторингу відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2021 року № 720014, акт прийому-передачі Реєстру боржників, витяг з Реєстру боржників до договору факторингу, розрахунок заборгованості відповідача за Договором про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2021 року № 720014, який містить підпис та печатку представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Проте, зазначені докази жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) дійшов висновку проте, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять.

Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинними документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказом наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

У ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Крім того, відповідно до ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ЄАПБ» зазначало, що 24 січня 2024 року між ним та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено Договір Факторингу № 2401-24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і до відповідача, ТОВ «ЄАПБ» набуло статусу кредитора за Договором про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2021 року № 720014.

Проте, надана суду копія договору факторингу є неповною, оскільки містить лише відомості про розділ 1,2, не повний розділ 9, до договору не надані додатки зазначені у п. 9.8 цього Договору, які є невід`ємною його частиною. Крім того, не надано доказів сплати ціни вимоги.

Отже, позивач не довів факт набуття права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за зазначеними кредитними договорами.

На підставі викладеного в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ».

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПИТАНЬ БОРГІВ», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, фактична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 20 січня 2025 року.

Суддя Н.М. Бражник