ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/31420/24

Провадження № 22-ц/820/226/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: позивача, його представника, представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/31420/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Шевчуком Олександром Сергійовичем, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року про відмову у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення порядку виховання та побачень з дитиною.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини, визначення порядку виховання та побачень з дитиною.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- зобов`язати ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати можливість йому спілкуватися з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку кожного тижня, раз у два дні, зокрема у кожний вівторок, четвер та суботу у вільний від роботи відповідача час, а також за першою вимогою позивача повідомляти інформацію щодо матеріального стану, фізичного здоров`я, розвитку та потреб дитини, фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це позивача особисто не пізніше наступного дня настання таких обставин.

- витребувати в посольстві Сполучених Штатів Америки в Україні інформацію за якою адресою на території Сполучених Штатів Америки проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку грошову суму було задекларовано сім`єю при переїзді до Сполучених Штатів Америки в складі трьох чоловіків в особі ОСОБА_2 , неповнолітньої 25.02.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому, посилався, що він звернувся до суду для захисту своїх прав як батька дитини, з якою втрачений зв`язок на протязі одного року, відповідачка створює перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Невжиття заходів визначених в заяві про забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шевчук О.С. подали апеляційну скаргу, посилаються на її незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Представник апелянта посилається, що суд першої інстанції не врахував, що в даних спірних відносинах є важливим встановлення зв`язку з дитиною, однак судом надано помилкову оцінку заяві про забезпечення позову та суд прийшов до безпідставного висновку, що на даній стадії процесу відсутні підстави для встановлення зв`язку з учасниками процесу. Посилається, що перешкоди з боку ОСОБА_2 матері дитини в спілкуванні з батьком існують і полягають у відсутності зв`язку ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , оператори зв`язку держави Україна Київстар НОМЕР_2, та номер телефону НОМЕР_1 оператора зв`язку держави Польша, є недоступними для зв`язку. Судом першої інстанції не досліджено наявності зв`язку з дитиною ОСОБА_3 , за даними номерами телефону, з даних підстав суд дійшов помилкового висновку, щодо оцінки наявності чи відсутності створених перешкод ОСОБА_2 . Так, відповідачка стверджує, що у дитини відсутній телефон або інші засоби зв`язку, використовуючи які дитина у віці 12 років може зв`язатися з батьком, з даних підстав слідує, що мати обмежує ОСОБА_3 у спілкуванні із батьком. Раніше, ОСОБА_1 кожного дня спілкувався з дитиною ОСОБА_3 до грудня місяця 2023 року, а після переїзду дитини на територію Сполучених Штатів Америки, спілкування припинилося. ОСОБА_1 для спілкування з дитиною ОСОБА_3 використовував програму Instagram (інстаграм), що підтверджується відповідними скріншотами, які додані до матеріалів справи.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шевчук О.С. просять ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану заяву про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, між сторонами існує спір, щодо визначення місця проживання дитини, усунення батьку перешкод у спілкування та вихованні дитини, визначення порядку виховання та побачень батька з дитиною.

Разом з тим, відповідно до заяви про забезпечення позову, позивач просить суд вжити заходи щодо забезпечення його позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати йому можливість спілкуватися з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку кожного тижня, раз у два дні, зокрема у кожний вівторок, четвер та суботу у вільний від роботи відповідача час, а також за першою вимогою позивача повідомляти інформацію щодо матеріального стану, фізичного здоров`я, розвитку та потреб дитини, фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це позивача особисто не пізніше наступного дня настання таких обставин.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, а й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення найкращих інтересів дитини не виключає можливого втручання у приватне та сімейне життя одного з батьків дитини і не завжди може відповідати найкращим інтересам одного з батьків (постанова Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 686/8535/20).

Подібний висновок зроблено й у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 501/488/21/21 (провадження № 61-11187св22).

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/1253/22 (провадження № 61-7628св22) вказано, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 від 17 травня 2021 року у справі № 761/25101/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 752/6099/20.

У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2023 року у справі № 490/2077/23 Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, що з метою запобігання втраті емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними на період розгляду справи в суді, який може бути тривалим, забезпечення позову шляхом безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу батька з малолітнім сином, за місцем проживання першого у період з 11:00 год. кожної другої суботи місяця до 16:00 год неділі, з можливістю ночівлі дитини з батьком, відповідає нормам процесуального права. Судом враховано, що з січня 2021 року позивач через дії матері не має можливості вільно спілкуватись зі своїм малолітнім сином, що призводить до втрати зв`язку між батьком та дитиною.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що зустрічі та спілкування одного з батьків з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову щодо фізичної опіки над дитиною, враховуючи, що спір виник із сімейних правовідносин (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19, від 22 червня 2022 року у справі № 757/33742/19-ц, від 24 лютого 2022 року у справі № 361/8355/21, від 31 серпня 2022 року у справі № 545/3933/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/1253/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 467/403/22, від 05 грудня 2023 року у справі № 490/2077/23.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення суду. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

Отже підстави забезпечення позову в даній категорії справ є суб`єктивними та враховуються судом залежно від конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та забезпеченням якнайкращих інтересів дитини.

Колегія суддів зазначає, що батьківські повноваження належать обом батькам однаковою мірою. Дитина, як правило, однаково любить обох батьків та потребує турботи та підтримки кожного з них.

Колегія суддів також вважає, що незастосування заходів забезпечення позову у цій справі може призвести до розриву психоемоційного зв`язку між батьком та донькою, що не відповідає інтересам дитини. Негативні непоправні наслідки, які можуть настати у випадку зволікання у відновленні стабільного контакту батька з донькою, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для вжиття тимчасових заходів забезпечення позову у цій справі. За необхідності, виконання судового рішення про застосування заходів забезпечення позову може здійснюватися із залученням спеціалістів органів у справах дітей, психологів тощо.

Застосування судом тимчасового (до набрання законної сили рішенням по суті спору) заходу забезпечення позову шляхом усунення перешкод одному з батьків, з яким дитина на час вирішення спору фактично не проживає, у спілкуванні й вихованні дитини, не свідчить про вирішення судом по суті спору про визначення місця проживання дитини. Такі заходи забезпечення позову перебувають у межах виконання органами державної влади позитивних зобов`язань, які випливають з гарантій, передбачених статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідають наведеній вище практиці Верховного Суду.

При цьому, вжиття заходу забезпечення позову у вигляді зобов`язання ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати можливість ОСОБА_1 спілкуватися з малолітньою дитиною, за допомогою відеозв`язку є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідачки та не призведе до негативних наслідків для останньої з огляду на наявність між батьками дитини спору про визначення місця проживання дитини та встановлення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права та ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати можливість ОСОБА_6 спілкуватися з малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку кожного тижня, зокрема у кожний вівторок, четвер та суботу.

Що стосується вимог заяви позивача про забезпечення позову шляхом за першою вимогою позивача повідомляти інформацію щодо матеріального стану, фізичного здоров`я, розвитку та потреб дитини, фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це позивача особисто не пізніше наступного дня настання таких обставин, то в задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки такі вимоги не стосуються предмету позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Шевчуком Олександром Сергійовичем, задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати можливість ОСОБА_1 спілкуватися з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку кожного тижня, зокрема у кожний вівторок, четвер та суботу.

В решті вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 січня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова