Справа № 456/3315/21
Провадження № 6/456/10/2025
УХВАЛА

іменем України

16 січня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигіної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу №456/3351/21 за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

26.07.2021 по цивільній справі № 456/3315/21 (провадження № 2-н/456/800/2021) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено судовий наказ.

Заявник 03.01.2025 звернувся до суду та просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий 26.07.2021 року судовий наказ набрав законної сили 25.08.2021 та встановлений законом строк для його пред?явлення до примусового виконання закінчився 25.08.2024.

На день подання даної заяви, стягувач ТзОВ «Львівенергозбут» не звертався за примусовим виконанням даного судового наказу тому, на підставі наведеного просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з?явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином та не повідомили суд про причини своєї неявки.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 ЦПК України.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчийдокумент до виконання.

Представник ТзОВ «Львівенергозбут» в судове засідання не з?явився однак, подав заперечення на заяву згідно якого вбачається, що ТОВ «Львівенергозбут» повністю не погоджується із заявленими вимогами ОСОБА_1 , вважає їх незаконними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

23.11.2021р. ТОВ «Львівенергозбут» звернулося до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання рішення №4910/СТ, що підтверджується копією даної заяви та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із відповідною відміткою про отримання.

А відтак, твердження ОСОБА_1 про те, що ТОВ «Львівенергозбут» «не зверталося за примусовим виконанням судового наказу» та «не може надати докази звернення за примусовим стягненням» є надуманими, голослівними та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Окрім того, сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, полягає, крім встановлення процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, ще і у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли післяухвалення судового рішення.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 рокуу справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21.

Як зазначає безпосередньо ОСОБА_1 у своїй заяві про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ним судовий наказ від 26.07.2021р. у справі №456/3315/21 не скасовувався, а також заборгованість та судовий збір згідно даного судового наказу добровільно у повному обсязі не погашалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Крім того, відповідно до пп. 4 п. 102 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, зазначає, що ТОВ «Львівенергозбут» не пропущено строк на пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та не порушено вимог Закону України «Про виконавчі провадження», а твердження ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи тому, в задоволенні заяви просить відмовити.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26.07.2021 по цивільній справі № 456/3315/21 (провадження № 2-н/456/800/2021) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено судовий наказ.

Згідно доказів долучених ТзОВ «Львівенергозбут» вбачається, що відповідно до заяви від 23.11.2021 за №4950/ст спірний судовий наказ направлений на примусове виконання начальнику Стрийського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) і така заява відправлена рекомендованим листом та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що судовий наказ отриманий виконавчою службою 30.11.2021.

Відповідно Постанови ВС від 20.02.2019 року № 2-4671/11, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник заяви про скасування судового наказу до суду не подавав, доказів погашення заборгованості суду не надавав, стягувач своєчасно звернув виконавчий лист до виконання, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 26.07.2021 по цивільній справі № 456/3315/21 (провадження № 2-н/456/800/2021) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Р. Т. Шрамко