_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/607/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання трудового договору, суд-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Дубіна О.А., звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , в якій просить суд безстроковий трудовий договір № 3 від 01.06.2009 укладений між фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований у базі даних Єдиної інформаційно-аналітичній системі «Служба зайнятості України» Бердянським міськрайонним центром зайнятості Запорізької області розірвати; стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дубіна О.А. до судового засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки місцезнаходження відповідача невідомо. /а.с.24,28/

Суд вважає докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 2 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 р.(із змінами і доповненнями) (далі КЗпП) працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) або з фізичною особою/.

Як вбачається, із позову23.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Одеського міського центру зайнятості Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості для постановці на облік, як пошукачка роботи. Проте, її було відмовлено у взятті на облік, оскільки відповідно до облікових даних Державної служби зайнятості України, позивач має дійсний трудовий договір № 3 від 01.06.2009 року укладений між ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 та по інформації наданій позивачці Одеським міським центром зайнятості, зазначений договір внесений до відповідної бази даних Бердянським міським центром зайнятості Запорізької області.

26.08.2024 року в рамках надання правничої допомоги позивачці, було спрямовано

адвокатський запит вих. № 24/244 від 26.08.2024 року на адресу Запорізького обласного центру зайнятості./а.с.13/

У відповідності з отриманим листом Запорізького обласного центру зайнятості вих. № 1956/01-22 від 02.09.2024 року за підписом ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно бази даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Служба зайнятості України» Бердянським міськрайонним центром зайнятості було зареєстровано трудовий договір № 3 від 01.06.2009 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )./а.с.14/

Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260 (далі Порядок), у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають цент р зайнятості незалежно від місця реєстрації договору. Цим самим наказом затверджена форма трудового договору між працівником та фізичною особою, в п. 17 якої (підстави припинення договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України) передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тіки фізичної особи, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору (фізичної особи та працівника), та відповідно абз. 1 п. 9 Порядку, відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Відповідно до п. 15 Порядку, посадова особа центру зайнятості підтверджує своїм підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника і засвідчує їх печаткою. Отже, записи фізичної особи роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також особисті підписи, фізичної особи та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору.

Станом на 02.09.2024 року трудовий договір № 3 від 01.06.2009 року не знятий з реєстрації. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності, щодо припинення дії договору.

Із позову вбачається, що позивач дійсно працювала у ФОП ОСОБА_2 на посаді касира з викладкою товару приблизно у період з 01 червня 2009 року по початок січня 2010 року, але у трудовій книжці позивачці запис про це відсутній.

Факт роботи позивача у відповідача підтверджується даними Форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ, відповідно до яких страхувальником ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачувались страхові внески за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з червня 2009 року по січень 2010 року. /а.с.15-18/

Судом було досліджено копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 07 вересня 2012 року, згідно з яким громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 07 вересня 2012 року та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 »./а.с.10/

Суд зазначає, що м.Бердянськ, яке входить у склад Бердянської міської територіальної громади Запорізької області перебуває в окупації збройних формувань РФ з 27.02.2022 року, відповідно до Розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України», Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

Зазначений факт унеможливлює вжити заходи до розірвання трудового договору № 3 від 01.06.2009 року, відповідно з Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, інакше, як на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. Внаслідок того, що місце знаходження роботодавця позивачу не відоме, вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на законних підставах, як і стати на облік до служби зайнятості України.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод громадянина, на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею.

Стаття 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов`язковому соціальному страхуванні. Нормою ст. 24-1 КЗпП України передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 статті 232 КЗпП України, у районних (міських) судах

розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються. Згідно із вимогами ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, у разі припинення строку дії трудового договору достроково, у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення, з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають Державну службу зайнятості, яка реєструвала договір.

Згідно із п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗП України)», при цьому у графі 4

зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір (номер), знято з реєстрації (дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою.

Позивачка не має можливості розірвати договір у встановленому законодавством порядку відповідно до статті 38 КЗпП України, і працевлаштуватися на законних підставах. Таким чином, її право на працю, на оплату праці, та здійснення обов`язкових соціальних внесків, порушено відповідачем, який не звільнив її у встановленому законом порядку.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтєю 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 76 КЗпП України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають задовленню.

Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-274, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання трудового договору задовольнити.

Безстроковий трудовий договір № 3 від 01.06.2009 укладений між фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований у базі даних Єдиної інформаційно-аналітичній системі «Служба зайнятості України» Бердянським міськрайонним центром зайнятості Запорізької області розірвати.

Стягнути з відповідача фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 968,96 грн.(дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копіок).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 28.01.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко