Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5941/24
Провадження №: 2/332/457/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Сапунцова В.Д., за участю секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Негрея Олександра Михайловича до Дніпрорудненської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності на квартиру,
Позивач ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Негрея Олександра Михайловича звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного округу Запорізької області Бесараб А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 285, позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на вказану квартиру зареєстровано 04 березня 2002 року за позивачем у ДКП «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» в книзі № 9 за реєстрованим № 14.
Позивач, з метою реєстрації права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 27 серпня 2024 року позивач звернулась до державного реєстратора за реєстраційним номером 62656631. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту цифрової трансляції та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Салійчук Ілоною Михайлівною від 23 вересня 2024 за № 75168603, у здійсненні реєстрації її права власності було відмовлено з тих підстав, що Василівською районною радою Запорізької області не надано інформацію про підтвердження реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , оскільки архівні справи на паперових носіях, щодо об`єктів нерухомого майна зберігалися в БТІ в м. Василівка Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території, будівля, в якій знаходилося БТІ зруйнована.
Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , інвентарний номер 6237, реєстраційний номер 14-19 перенос 14-9 ОСОБА_1 має ідеальну частку 1/1 на підставі документа, що підтверджує право власності договір купівлі продажу від 25.01.2002 року. Кількість житлових кімнат 3, загальною площею 70,6 кв.м., житловою 46,6 кв.м., підсобна площа 24,0 кв.м, остання реєстрація поточних змін відбулася 04.03.2002 року.
Відповідно до даних Дніпровського МВМ Василівського районного відділу управління МВС України в Запорізькій області від 31 січня 2002 року на аркуші 11 паспорта НОМЕР_1 , виданого 10 вересня 1997 року Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем проживання зазначено АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки № 397707193 від 03 жовтня 2024 рок, по квартирі АДРЕСА_2 , відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєтрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, відсутні.
На підставі вище викладеного, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Негрей О.М. у судове засідання не з`явилися. До початку судового засідання представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує, просить його задовольнити.
Представник відповідача у судові засідання призначені на 15.11.2024 року, 13.12.2024 та на 14.01.2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток адресу зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Ухвалою суду від 14.01.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного округу Запорізької області Бесараб А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 285, позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з реєстраційним написом, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області 04 березня 2002, за реєстровим номером 14.
Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 , інвентарний номер 6237, реєстраційний номер 14-19 перенос 14-9 ОСОБА_1 має ідеальну частку 1/1 на підставі документа, що підтверджує право власності договір купівлі продажу від 25.01.2002 року. Кількість житлових кімнат 3, загальною площею 70,6 кв.м., житловою 46,6 кв.м., підсобна площа 24,0 кв.м, остання реєстрація поточних змін відбулася 04.03.2002 року.
Згідно з Інформаційною довідкою № 397707193 від 03.10.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.
Згідно з рішенням державного реєстратора Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Салійчук І.М. від 23.09.2024 № 75168603, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що Василівською районною радою Запорізької області не надано інформацію про підтвердження реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , оскільки архівні справи на паперових носіях, щодо об`єктів нерухомого майна зберігалися в БТІ в м. Василівка Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території, будівля, в якій знаходилося БТІ зруйнована.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Василівка Запорізької області) на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 273, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації та проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,6 м?, житловою площею 46,6 м?.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 14.01.2025.
Суддя: В.Д. Сапунцов