2-н/465/383/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

20.01.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), -

встановив:

Заявник звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії).

В подальшому боржницею ОСОБА_1 подано заперечення, в яких вона просить відмовити у видачі судового наказу. Заяву мотивує тим, що за гаряче водопостачання нею частково вносилися платежі, незрозуміло яким чином здійнювалося нарахування заборгованості, вважає, що сума є значно завищеною та безпідставною, з якою вона не погоджується.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу з додатками, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ч.2 цієї статті визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього кодексу.

П.3 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на те, що боржниця ОСОБА_1 з заборгованістю, заявленою стягувачем, не погоджується.

Ч.1 ст.166 ЦПК України, визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, чи у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161-166, 354-355 ЦПК України,-

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії).

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя В. Кузь