КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/217/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, відібрання дитини та повернення її матері та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді П`ятничук І.В.,-

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом.

Позивач просила: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_2 ; відібрати у ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути її ОСОБА_2 .

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом.

ОСОБА_1 просив: визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам змінювати місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця проживання з батьком ОСОБА_1 на місце проживання з матір?ю ОСОБА_2 та/або будь-якою іншою особою; зобов?язати ОСОБА_2 та/або будь-яких інших осіб, за обставин зміни місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути дитину її батьку ОСОБА_1 ; у разі не повернення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьку ОСОБА_1 протягом одного календарного дня відібрати/відбирати негайно у матері ОСОБА_2 та/або будь-яких інших осіб, у яких знаходиться дитина та повернути дитину її батьку ОСОБА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, відібрання дитини та повернення її матері задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відібрано у ОСОБА_1 дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повернути матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 783 грн 60 коп.

07 січня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Просив ухвалити додаткове рішення та зазначити дії, які необхідно вчинити ОСОБА_1 для виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року.

На адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 22 січня 2025 року. Обґрунтовуючи подане клопотання, представник ОСОБА_1 зазначив, що 22 січня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги у Київському апеляційному суді у справі за № 759/14917/20. Представник заявника 22 січня 2025 року залучений в якості захисника в розгляді іншої справи. Враховуючи відсутність можливості ознайомитись із матеріалами справи до судового засідання, представник ОСОБА_1 просив відкласти розгляд заяви на іншу дату.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Так, із заявою про ухвалення додаткового рішення суду ОСОБА_1 звернувся 07 січня 2025 року.

В судове засідання, призначене на 22 січня 2025 року, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справиОСОБА_1 не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань, із зазначенням поважних причин його неприбуття в судове засідання до Київського апеляційного суду не надходило.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що заявник не має юридичної освіти і позбавлений можливості представляти свої інтереси в суді належним чином, апеляційний суд оцінює критично з огляду на наступне.

Так, після ухвалення апеляційним судом постанови 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 подано до Київського апеляційного суду вісім заяв щодо вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням постанови суду (заяви про ухвалення додаткового рішення суду, заяви про роз`яснення постанови суду, заява про перегляд за нововиявленими обставинами, заяви про виправлення описки). Вказані заяви підписані та подані особисто ОСОБА_1 .

Разом з тим, 16 січня 2025 року під час повідомлення представника ОСОБА_1 про час та місце судового засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суду, останній повідомив секретаря судового засідання щодо розірвання договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

Відтак, у разі необхідності представництва заявника в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 мав можливість укласти договір про надання правничої допомоги не в день судового засідання 22 січня 2025 року, а відразу після розірвання договору із попереднім представником.

Судом встановлено, що ухвалою Верхового Суду від 24 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Враховуючи одночасне подання заявником касаційної скарги до Верхового Суду та численних процесуальних заяв до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 свідомо зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування передачі матеріалів до суду першої інстанції.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення суду, колегія суддів вважає, що її зміст та вимоги є зрозумілими та не потребують додаткового пояснення та обґрунтування в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила щодо задоволення вимог заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2023 року за № 340/4492/22 зроблено висновок, що додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 9901/118/19 зазначено, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Так, в постанові від 27 листопада 2024 року апеляційним судом розв`язані всі заявлені позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Вимоги ОСОБА_1 щодо зазначення конкретних дій, які він має виконати по відношенню до доньки для виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року не є підставами для ухвалення додаткового рішення, передбачених ст. 270 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 24 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко