Справа № 503/751/24
Провадження № 2/503/357/25
УХВАЛА

23 січня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПРАМАРІН» про визнання не діючим окремого положення договору, яка подана у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПРАМАРІН» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за вище вказаним позовом, в якій ухвалою суду від 22.04.2024 року (а.с.73-74) було відкрите провадження із визначенням проведення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас із цим у зазначеній ухвалі суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також було визначено, що в цей самий строк відповідач має право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, згідно положень ч.7 ст. 279 ЦПК України, та зустрічний позов, згідно положень ч.1 ст. 193 ЦПК України.

Ухвала суду від 22.04.2024 року разом із копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, згідно вимог ст. 190 ЦПК України, були направлені судом відповідачу ОСОБА_1 шляхом їх надіслання поштою та отримані ним особисто 02.05.2024 року, у відповідності до положень пункту 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, про що свідчить повідомлення № 249 про вручення йому рекомендованого відправлення № 380 (а.с.82) в сукупності із роздруківкою відомостей з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № 380 (а.с.83).

Відповідно до пункту 3 ч.2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Таким чином відповідач ОСОБА_1 мав строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічний позов в період з 03.05.2024 року до 17.05.2024 року включно.

22.05.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов (зустрічну позовну заяву) датований 21.05.2024 року (а.с.99-101).

01.01.2025 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 датовану 21.05.2024 року та подану до суду 22.05.2024 року (а.с.99-101) було повернуто заявнику відповідачу ОСОБА_1 у відповідності до ч.3 ст. 194 ЦПК України, оскільки вона була подана з порушенням вимог ч.1 ст. 193 ЦПК України, а саме була подана не у строк для подання відзиву та не містила в собі заяви про поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом.

17.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 повторно подав до суду зустрічний позов (зустрічну позовну заяву) до якої додав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом на подачу до суду зустрічного позову.

При цьому, згадана заява про поновлення процесуального строку обґрунтована посиланнями на те, що позовну заяву з додатками отримала його дружина на початку травня 2024 року та передала їх йому лише 12.12.2024 року, що на його думку доводиться поясненням його дружини ( ОСОБА_2 ) від 14.01.2025 року на ім`я адвоката Хайнак В.Д., яке додане до заяви. Тому відповідач ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для поновлення йому строку на подання зустрічного позову.

Висновки суду

щодо поновлення процесуального строку встановленого законом на подання до суду зустрічного позову:

У відповідності до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пункти 81-82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачають, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками Судова повістка), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем).

Суд додатково звертає увагу на те, що згідно змісту повідомлення № 249 про вручення йому рекомендованого відправлення № 380 (а.с.82) та роздруківки відомостей з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № 380 (а.с.83), останнє із копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів і копією ухвали суду від 22.04.2024 року про відкриття провадження у справі, було отримано адресатом відповідачем ОСОБА_1 02.05.2024 року особисто.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 січня 2025 року у справі № 363/2792/20 зазначено, що напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано. (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 303/6378/19, від 21 жовтня 2024 року у справі № 755/4276/21, від 22 серпня 2024 року у справі № 352/2243/18.

У зв`язку з чим в суду відсутні підстави сумніватися в тій обставині, що рекомендоване поштове відправлення № 380 було вручене працівником поштового зв`язку та отримане 02.05.2024 року саме особисто відповідачем ОСОБА_1 , а останнім не спростовано останнім, так як письмове пояснення від імені ОСОБА_2 не може розглядатися як переконливий доказ для поставлення під сумнів інформації зазначеної незацікавленим працівником АТ «Укрпошта»

Окрім того суд відзначає, що ч.3 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Тому навіть за умов дійсного отримання 02.05.2024 року рекомендованого поштового відправлення № 380 не особисто відповідачем ОСОБА_1 , а його дружиною ОСОБА_3 (як зазначено в заяві ОСОБА_1 від 17.01.2025 року про поновлення процесуального строку та в письмовому поясненні його дружини ОСОБА_2 від 14.01.2025 року), то зазначене жодним чином не впливає на ту обставину, що датою вручення (отримання) рекомендованого поштового відправлення № 380 відповідачу ОСОБА_1 є саме 02.05.2024 року.

Таким чином суд не вбачає поважності причин пропуску відповідачем пропущеного ним процесуального строку встановленого законом на подачу до суду зустрічного позову, вважає відповідну заяву відповідача безпідставною, а відтак у поновленні процесуального строку на подачу до суду зустрічного позову відповідачу необхідно відмовити.

Згідно ч.7 ст. 127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

щодо поданого відповідачем зустрічного позову:

Ураховуючи, що судом відмовлено у поновленні відповідачу ОСОБА_1 процесуального строку встановленого законом на подачу до суду зустрічного позову, то суд вважає, що зустрічний позов повторно поданий відповідачем ОСОБА_1 17.01.2025 року також поданий ним вже після завершення процесуального строку встановленого законом на подання відзиву, тобто з порушенням вимог ч.1 ст. 194 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Окрім того ч.1 ст. 126 ЦПК України передбачає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У зв`язку з чим суд вважає необхідним повернути заявнику відповідачу подану ним зустрічну позовну заяву як подану з порушенням строку на її подання.

Керуючись ст. 126-127, 193-194, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку встановленого законом на подачу до суду зустрічного позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПРАМАРІН» до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПРАМАРІН» про визнання не діючим окремого положення договору, яка подана у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПРАМАРІН» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, повернути заявнику відповідачу ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду в частині відмови у поновленні процесуального строку може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Д. В. Вороненко