Справа №286/2300/23 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 11 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

23 січня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.,

розглянувши заяву судді Талько О.Б. про самовідвід у справі № 286/2300/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення завданої шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в:

У провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває дана цивільна справа.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2025 року за № 35, цивільну справу № 286/2300/23 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни судді Трояновської Г.С., у зв`язку з виходом у відставку даного судді.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2025 року, замінено суддю Трояновську Г.С. на Шевчук А.М.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2025 року заяву судді Шевчук А.М. про самовідвід задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2025 року, замінено суддю Шевчук А.М. на Талько О.Б.

При підготовці справи до розгляду, суддя Талько О.Б. заявила самовідвід, який мотивує тим, що вона була у складі колегії суддів при розгляді даної цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року.

Судом установлені наступні обставини.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 25 124,68 грн збитків, завданих самочинним переобладнанням комина, 3500 грн витрат за виготовлення кошторису; усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 , шляхом відновлення попереднього стану існуючого спільного димаря.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Талько О.Б. суддів: Коломієць О.С. та Шевчук А.М. від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року без змін.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами статті 39 ЦПК України за наявності підстав зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що суддя Талько О.Б. вже висловлювала свою думку щодо спірних правовідносин сторін у постанові Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, тому вважає, що дана обставина може сприйматись сторонами як така, що може викликати сумнів в неупередженості судді та ухваленні об`єктивного рішення у справі.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, заявлений самовідвід є безумовно необхідним, оскільки наявність вищезазначених обставин беззаперечно та поза всяким сумнівом надає можливість учасникам судового розгляду припускати можливість необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення, та можливість порушення вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка є частиною національного законодавства України та гарантує кожній людині право на справедливий, незалежний і безсторонній суд.

За змістом пункту 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією №2006 /23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, допускається відвід (самовідвід) судді у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому, з метою дотримання прав учасників судового процесу у справі на справедливий суд, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, заява судді Талько О.Б. про самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 260, 261, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді Талько О.Б. про самовідвід - задовольнити.

Цивільну справу № 286/2300/23 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді