Провадження № 2/201/309/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023р. АТ «Універсал Банк» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с. 1 - 4).

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2024р. справу за підсудністю передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 41).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С

Ухвалою судді Наумової О.С. від 12.03.2024р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 48).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача Мєшник К.І. (діє на підставі довіреності від 28.12.2022 №502-ЮД1, а.с. 30) посилався на те, що 24.11.2017р. ОСОБА_1 (далі Відповідач, Клієнт) звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2017р.

Представник позивача зазначив, що Монобанк - це мобільний банк, в рамках якого, відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Станом на 09.02.2022р. у відповідачки прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 09.02.2022р. направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим, кредит 29.05.2022 став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 19.09.2023р. становить 81 604,50 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 81 604,50 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Відповідачка не виконує свої зобов`язання зі сплати заборгованості за договором, тому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 81 604,50 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 27.03.2024р. представник відповідача адвокатом Лабовкіним О.О. (діє на підставі ордера від 13.03.2024р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.06.2015р., а.с. 52, 51) надав відзив на позовну заяву (а.с. 56 - 65), в якому проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні, обґрунтовуючи тим, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2017р. не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також не доведено факту отримання відповідачем картки, користування, зняття коштів з рахунку.

Представник відповідачки зазначив, що розрахунок наданий позивачем не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, зокрема, через те, що в ньому не наводиться методика розрахунку, не зазначено формулу розрахунку процентів, пені та штрафних санкцій. Також зазначив, що підпис відповідачки відсутній на паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank, на таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів, на роздруківці, в якій відображені умови користування чорною карткою monobank.

29.03.2024р. представником позивача Мєшнік К.І. надано відповідь на відзив (а.с. 68 - 84), в якій зазначено, що відповідно п. 3 Анкети-заяви від 24.11.2017р. підписанням електронним підписом Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та в яких записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи), примірники яких отримав у мобільному додатку. Використання кредитних коштів відповідачем підтверджується випискою, а отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи стосовно свого погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг у мобільному застосунку «monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися вказаним мобільним додатком.

04.04.2024р. представником відповідача адвокатом Лабовкіним О.О. надані заперечення на відповідь (а.с. 124 - 128), в яких він не погодився з твердженням позивача щодо укладання договору про надання банківських послуг в електронному вигляді, оскільки позивач надав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка має живий підпис клієнта та власноручно написану дату, що свідчить про те, що договір укладався не в електронному вигляді, а в паперовому, шляхом написання заяви приєднання. Під час підписання даної Анкети-заяви жодні Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які складають так званий Договір, відповідачу не надавалися.

Представник відповідачки зазначає, що позивач не надав суду будь-яких доказів того, що 24.11.2017р., під час підпису Анкети-заявки відповідачці надавалися для ознайомлення та вручалися будь-які інші умови та тарифи, оскільки в іншому випадку у позивача повинні бути підписи відповідачки на таких документах, до суду не було надано жодних належних доказів, які б засвідчували укладення договору в електронному вигляді. Також зазначив, що наданні позивачем виписки та розрахунки є спотвореними і не несуть будь-якої доказової бази, так як не містять повної та правдивої інформації про отриманні відповідачкою грошові кошти.

05.04.2024р. представником позивача Мєшнік К.І. надано додаткові пояснення про те, що клієнт, уклавши договір шляхом підписання Анкети-заяви підтверджує, що до укладання ним договору, був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від Банку та погоджується з ними (п. 2.11 розділу I Умов і правил).

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети-заяви).

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Також представник позивача зазначив, що клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього (п. 4 Розділу І Умові Правил). Відповідно до п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей, зокрема з метою повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, зміни умов Договору встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі).

Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено, зокрема та не виключно (п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил): проведенням клієнтом банківських операцій.

Як вбачається із виписки про рух коштів, клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.). Таким чином, відповідач надавав свою згоду із змінами, доповненням до договору про надання банківських послуг.

Тому представник позивача стверджує, що та редакція Умов та правил, що наявна у матеріалах справи може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись позивачем.

В судові засідання, призначені на 11.04.2024р., 16.05.2024р., 14.08.2024р., 16.10.2024р. та 14.01.2025р. представник позивача не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адреси для листування, зазначені у позові. При цьому, у поданому позові представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника Банку в разі неявки в судове засідання відповідача та винесення заочного рішення судом (а.с. 3 зворот).

В судові засідання, призначені на 16.05.2024р., 14.08.2024р., 15.10.2024р. та 14.01.2025р. відповідач та його представник не з`явилися, про дати та час слухання справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без участі відповідача та його представника не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, установив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 24.11.2017р. між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання сторонами Анкети-заяви від 24.11.2017р. (а.с. 8).

Згідно п.2 Анкети-заяви від 24.11.2017р. відповідачка погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK|Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договору), укладання якого відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови.

Згідно п.3. Анкети-заяви від 24.11.2017р. підписуючи цю Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з актуальною (чинною) редакцією Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідачка погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Матеріали справи містять Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», чинна редакція затверджена Протоколом Правління №46 від 24.11.2021р. та набула чинності з 27.11.2021р. (а.с. 9 - 23).

Згідно Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг що продуктів monobank, мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи Master Card та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Пунктами 5.3, 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Підпунктами 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

До позовної заяви долучений паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 24 - 26). Вказаний споживчий паспорт є продовженням витягів Чорної картки monobank від 27.11.2021р. В графі підпис споживача зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільний додаток та підписує його у електронному вигляді до підписання договору (а.с. 25 зворот). Із даних цього паспорту убачається, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023р.

Виходячи з положень статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт є формою інформації, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит для можливості ознайомлення з умовами кредитування. При цьому клієнту банку може бути запропоновано декілька паспортів споживчого кредиту, які він зобов`язаний підписати.

Підписання паспорту споживчого кредиту не є підставою уважати його дані частиною умов кредитного договору. Підписання паспорту споживчого кредиту має значення лише для випадків, передбачених частиною 12 статті 9 зазначеного Закону.

Конкретні умови кредитного договору визначаються у наступний спосіб.

Згідно із окремими положеннями статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" у договорі про споживчий кредит зазначаються: 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Згідно із положеннями статті 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Згідно із окремими положеннями статті 14 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача.

Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до вказаних положень Закону між банком та споживачем укладається договір, який має бути підписаний сторонами.

Відтак єдиним документом, який відображає узгоджену позицію між сторонами станом на дату підписання кредитного договору 24.11.2017р., є анкета-заява до договору про надання банківських послуг.

Інші документи, надані позивачем суду під час розгляду справи, не відображають інформації про узгоджені істотні умови при підписанні кредитного договору.

Суд звертає увагу на відсутність підпису, який би свідчив про ознайомлення відповідача з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» (далі - Умови) в редакції, яка набула чинності з 27.11.2021р., наданими позивачем, окрім того, зазначені Умови затверджені після підписання відповідачем Анкети-заяви від 24.11.2017р., а тому не можуть свідчити про обізнаність відповідача з положеннями Умов станом на момент підписання Анкети-заяви від 24.11.2017р.

Доказів на підтвердження того, що Умови з обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифи, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту був отриманий відповідачем у електронному вигляді з зазначенням дати та часу їх одержання, позивачем до позовної заяви не надано. Відповідно відсутні підстави вважати, що відповідач отримав ці документи та ознайомився і погодився з запропонованими умовами.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з Умов за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився при підписанні Анкети-заяви є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що АТ «Універсал Банк» не довів факту погодження між сторонами умов сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків у збільшеному розмірі, оскільки долучена до матеріалів справи, підписана відповідачем, Анкета-заява від 24.11.2017р., вказаних відомостей не містить.

Також роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також суд вважає, що у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.11.2017р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17.11.2023р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил, а також Тарифів у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суму заборгованості, яку просить стягнути позивач на свою користь у розмірі 81 604,50 грн. за тілом кредиту, суд вважає необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно довідки про наявність рахунку від 29.03.2024р., ОСОБА_1 отримала картку: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , тип картки: Чорна картка, статус картки активна до 04/24 (а.с. 90).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29.03.2024р. встановлена сума кредитного ліміту за карткою НОМЕР_1 змінювалась від 5 000,00 грн. до 45 000,00 грн. за період з 24.11.2017р. по 24.06.2018р. (а.с. 89).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.11.2017р., укладеного між Універсал Банком та ОСОБА_1 станом на 19.09.2023р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 81604,50 грн. (а.с. 6 - 7).

Матеріали справи містять інформацію стосовно руху коштів по картці від 29.03.2024р. за період з 24.11.2017р. по 19.09.2023р., виданої ОСОБА_1 , картка: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , з якої вбачається, що баланс на початок періоду становив 5000,00 грн., баланс на кінець періоду становить 36604,50 грн., при цьому суд зауважує, що банком щомісячно списувалися відсотки за користування кредитом (а.с. 91 - 121).

Отже сума заборгованості по тілу кредиту формувалася, як за рахунок відсотків за користування кредитом, неустойки, так і комісій банку.

Позивач необґрунтовано збільшив суму заборгованості за кредитом на суму відсотків за користування кредиту, оскільки, така сума є складовою повної вартості кредиту, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник, відтак не підлягає стягненню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 1 вересня 2020 року по справі №293/599/19-ц.

В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2017р. відповідачка просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до Анкети-заяви, строки здійснення періодичних платежів в Анкеті-заяві не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с. 8); вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив; оскільки в Анкеті-заяві від 24.11.2017р. строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то слід вважати неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення процентів за користування кредитом, тому слід зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (81604,50 грн.) за рахунок протиправно списаних банком процентів та пені у розмірі 88884,72 грн.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 січня 2025 року.

Суддя Наумова О.С.