Справа №345/6561/24
Провадження № 2/345/146/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючої судді Кардаш О.І.,

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

представника відповідача адвоката Сметанікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Калуської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2 000,00 грн. та сплачений судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Калуської міської ради за призначенням допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, подавши заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.2022 №2617-, так як зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 .

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 20.04.2022 ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам призначено з 01.03.2022 по 31.05.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до п.3 розділу VІ наказу № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», прийнятого 25.04.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України, Красноградська міська територіальна громада Красноградського району Харківської області з 25.04.2022 розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в тимчасовій окупації.

Відтак, враховуючи наведене вище та у зв`язку з продовженням воєнного стану в Україні указами Президента України від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 та від 18.11.2022 №757/2022, розпорядженням на продовження строку виплати допомоги ВПО від 20.05.2022 виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 продовжено з 01.06.2022 по 30.06.2022, розпорядженням від 22.06.2022 з 01.07.2022 по 30.09.2022 та розпорядженням від 21.09.2022 з 01.10.2022 по 31.12.2022, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

З 21 жовтня 2022 року допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначалася та виплачувалась виключно з використанням програмного забезпечення «Єдина інформаційна система соціальної сфери» (далі ЄІССС), всі розрахунки для призначення соціальної допомоги здійснювалися в автоматичному режимі за допомогою даного програмного забезпечення.

Згідно з витягом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери по типу допомоги: допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, електронна особова справа № по заявнику ОСОБА_1 , виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2023 продовжувалась ОСОБА_2 в ЄІССС в автоматичному режимі.

13 липня 2023 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України прийнято наказ №199 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яким затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 №309.

Згідно з прийнятими змінами, 09 червня 2023 року є датою припинення можливості бойових дій на всій території Красноградського району, тому відповідно з 01.07.2023 ОСОБА_1 не мав права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до сформованого програмним забезпеченням ЄІССС рішення про переплату в електронній особовій справі № по заявнику ОСОБА_1 , за період з 01.07.2023 по ОСОБА_3 надміру виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000,00 грн.

Сума переплати бюджетних коштів становить 2000,00 грн. (виплата за липень місяць 2023 року). В цілях досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів 25.08.2023 управлінням було направлено повідомлення відповідачу про необхідність повернути надміру виплачені кошти, проте в добровільному порядку відповідач вказану суму переплати не повернув.

Оскільки відповідач борг не повернув, просять суд позов задовольнити.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

16.12.2024 року позивачем подано заяву про розгляд вказаної справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначення підготовчого судового засідання.

18.12.2024 року представником відповідача адвокатом Коваленко О.В. подано відзив на позовну заяву, відповідності до якого позов не визнають та просять у його задоволенні відмовити. Зазначають, що наказ №199 «Про затвердження змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» прийнятий 13.07.2023 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України, а державна реєстрація Міністерством юстиції України відбулася 21.07.2023 року. Згідно з електронної особової справи №52617 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради остання виплата суми в розмірі 2000 грн. відбулася 04.07.2024 року, тобто до вступу вищезазначеного наказу в законну силу. Отже, виплата допомоги в розмірі 2000 грн. за липень 2023 року відповідачу ОСОБА_1 є законною та не підлягає поверненню (а.с.29-30).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с.33-34).

09.01.2025 року представником відповідача адвокатом Сметаніковим А.В. подано додаткові пояснення у справі, у відповідності до яких зазначає, що у позовній заяві позивач посилається на статтю 1166 Цивільного Кодексу України як на правову підставу звернення до суду з цим позовом. Разом з тим, позивач не зазначає жодної фактичної обставини, яка б свідчила про вину відповідача у тому, що, на думку позивача, йому виплачена надміру адресна допомога у сумі 2000 гривень. За таких обставин, посилання на ст. 1166 є повністю безпідставним, а відтак, мотивування позову в даній частині є необґрунтованим. Окрім того зазначає, що у відповідності до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам". п. 5 цього Порядку встановлено наступне: у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої здійснилося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється через два місяці з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено. Ураховуючи те, що наказом мінреінтеграції України № 199 від 13 липня 2023 року визначено, що територія Красноградського району Харківської області є у переліку територій, де ведуться (велися) бойові дії з 24.02.2022 по 09.06.2023 р. р., то, згідно з п. 5 вище зазначеного Порядку виплати допомоги на проживання, така виплата припиняється з 09.08.2023 р. Враховуючи викладене, відповідач в праві вимагати в позивача таку виплату включно по серпень 2023 року. Насамкінець просить врахувати те, що, за встановленим правилом у статті 1215 Цивільного Кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Позивачем у даній справі не доведено ані наявності рахункової помилки, ані факту недобросовісності з боку відповідача, якому, на думку позивача, надміру виплачена допомога на проживання як внутрішньо переміщеній особі. (а.с.43-45).

Представник позивача ОСОБА_4 своїм правом подати відповідь на відзив та додаткові пояснення скористалася та зазначила, що стосовно нормативного регулювання призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, представник відповідача адвокат Сметаніков А.В. зазначає, зокрема, що пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 № 332 (далі Постанова № 332), встановлено: «допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначається внутрішньо переміщеним особам у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої здійснилося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється через два місяці з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено».

З аргументами, викладеними представником відповідача управління не згодне з наступних підстав: станом на 28.07.2023 була чинною постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 № 332, в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту громадян, які потрапили у складні життєві обставини» від 30.12.2022 №1475 (далі Постанова №1475). Нормами пункту 5 Постанови №332, в редакції, що діяла на час припинення допомоги, а саме в редакції вищезазначеної Постанови №1475, встановлено порядок проведення контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, а не строки припинення допомоги на проживання у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулось внутрішнє переміщення, як помилково зазначає представник відповідача.

Надалі зміни до Постанови №332 було внесено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» №709 від 11.07.2023, яка набрала чинності з дня її офіційного публікування 15.07.2023, окрім пункту 2 змін, затверджених цією ж Постановою №709, а саме про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в новій редакції, які набирають чинності з 01 серпня 2023 року. Абзацом 6 пункту 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в редакції Постанови №709, що набув чинності з 01 серпня 2023 року, встановлювалось, що у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулось внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.

Відтак, 28.07.2023 при припиненні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , у зв`язку з виключенням всієї території Красноградського району Харківської області з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, управління не могло керуватись нормами абз. 6 п. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в редакції Постанови №709, оскільки зазначена норма станом на 28.07.2023 чинною не була.

Окрім того посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 року у справі №910/3831/22 з приводу застосування ст. 1212 ЦК України, та просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с.54-59).

Представником відповідача адвокатом Сметаніковим А.В. 21.01.2025 року подано додаткові пояснення у справі, у відповідності до яких зазначає, що у відповідній заяві від 16 січня 2025 року не спростовано позицію відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача в контексті статті 1215 Цивільного Кодексу України. З даного приводу наявна судова практика, з якої однозначно випливає те, що особи грошових коштів у вигляді надміру виплаченої заробітної плати, стипендії, пенсії та інших виплат, в тому числі, соціальної допомоги, яка виплачувалась особі як засіб до існування, можуть підлягати поверненню лише за наявності однієї з двох необхідних умов, а саме: рахункової помилки особи, яка здійснювала нарахування таких виплат або ж недобросовісної поведінки одержувача таких виплат, у зв`язку з чим вони були проведені надмірно. Так, згідно з постанови Великої Палати Верховного Суду в справі № 753/15556/15: "Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічні за своїм змістом висновки про застосування статті 1215 ЦК України зроблені, зокрема, в: постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13; постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17 (а.с.66-67).

Представник позивача ОСОБА_4 подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у її відсутності (а.с.62-63).

Представник відповідача адвокат Сметаніков А.В. просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог з підстав наведених у письмових поясненнях на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що в управлінні соціального захисту населення Калуської міської ради з 19.04.2022 року перебував на обліку ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.2022 №2617- зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 (а.с.4).

Рішенням управління соціального захисту населення Калуської міської ради від 20.04.2022 року ОСОБА_1 призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01.03.2022 по 31.05.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) (а.с.6).

Відтак, враховуючи наведене вище та у зв`язку з продовженням воєнного стану в Україні указами Президента України від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 та від 18.11.2022 №757/2022, розпорядженням на продовження строку виплати допомоги ВПО від 20.05.2022 виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 продовжено з 01.06.2022 по 30.06.2022, розпорядженням від 22.06.2022 з 01.07.2022 по 30.09.2022 та розпорядженням від 21.09.2022 з 01.10.2022 по 31.12.2022, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (а.с.6).

З 21 жовтня 2022 року допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначалася та виплачувалась виключно з використанням програмного забезпечення «Єдина інформаційна система соціальної сфери» (далі ЄІССС), всі розрахунки для призначення соціальної допомоги здійснювалися в автоматичному режимі за допомогою даного програмного забезпечення (а.с.7).

13 липня 2023 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України прийнято наказ №199 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яким затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 №309.

Згідно з прийнятими змінами, 09 червня 2023 року є датою припинення можливості бойових дій на всій території Красноградського району.

28 липня 2023 року після проведення Міністерством соціальної політики України масового перерахунку допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери, було встановлено, що вся територія Красноградського району Харківської області, у якій зареєстрований відповідач, не входить до зони бойових дій.

Згідно з витягом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери по типу допомоги: допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, електронна особова справа № по заявнику ОСОБА_1 , виплату допомоги відповідачу 28.07.2023 припинено у зв`язку з виключенням всієї території Красноградського району Харківської області з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (а.с.9).

Відповідно до сформованого програмним забезпеченням ЄІССС рішення про переплату в електронній особовій справі № по заявнику ОСОБА_1 , за період з 01.07.2023 по ОСОБА_3 надміру виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000,00 грн. (а.с.10).

Отже, враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» було проведено неправомірну виплату грошової допомоги за період з 01.07.2023 до 31.07.2023 на суму 2 000,00 грн.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі.

Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата.

Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332.

Згідно п. 2 Порядку, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженомурозпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Відповідно до пункту 2 Порядку №332, в редакції, що діяла на момент звернення та призначення допомоги, допомога надається особам, які перемістились з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також території адміністративної-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204.

Допомога на проживання надається щомісячно з місяця звернення на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, які звернулись за призначенням допомоги до квітня 2022 року, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000 грн., для інших осіб 2000 грн. Допомога призначається за повний місяць, незалежно від дати звернення за її надання за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» встановлено, що за березень-квітень 2022 року допомога на проживання надається всім внутрішньо переміщеним особам. Починаючи з травня 2022 року така допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістились з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних витрат, зокрема через Єдиний вебпортал електронних послуг.

Управлінням соціального захисту населення Калуської міської ради заява про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, довідка про взяття на облік ВПО відповідача отримані з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 №646).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» скасовано попередній наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 25.04.2022 № 75. Новоприйнятим наказом №309 від 22.12.2022 вся територія Красноградського району Харківської області (UA 0053698) також з 24.02.2022 віднесена до територій, на яких ведуться бойові дії.

13 липня 2023 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України прийнято наказ №199 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яким затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 №309.

Згідно з прийнятими змінами, 09 червня 2023 року є датою припинення можливості бойових дій на всій території Красноградського району.

Відповідно до пункту 11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період, суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштами виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства.

З приводу тверджень представника відповідача, який посилається на п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 №332 що, у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої здійснилося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється через два місяці з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України наказом №199 від 13 липня 2023 року «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 №309. Згідно з прийнятими змінами, 09 червня 2023 року є датою припинення можливості бойових дій на всій території Красноградського району, з якого здійснив внутрішнє переміщення ОСОБА_1 28 липня 2023 року після проведення Міністерством соціальної політики України масового перерахунку допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери, було встановлено, що вся територія Красноградського району Харківської області, у якій зареєстрований відповідач, не входить до зони бойових дій.

Згідно з витягом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери по типу допомоги: допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, електронна особова справа № по заявнику ОСОБА_1 , виплату допомоги відповідачу 28.07.2023 припинено у зв`язку з виключенням всієї території Красноградського району Харківської області з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Станом на 28.07.2023 була чинною постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 № 332, в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту громадян, які потрапили у складні життєві обставини» від 30.12.2022 №1475.

Нормами пункту 5 Постанови №332, в редакції, що діяла на час припинення допомоги, а саме в редакції вищезазначеної Постанови №1475, встановлено порядок проведення контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, а не строки припинення допомоги на проживання у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулось внутрішнє переміщення, як стверджує представник відповідача.

Надалі зміни до Постанови №332 було внесено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» №709 від 11.07.2023, яка набрала чинності з дня її офіційного публікування 15.07.2023, окрім пункту 2 змін, затверджених цією ж Постановою №709, а саме про затвердження Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в новій редакції, які набирають чинності з 01 серпня 2023 року.

Абзацом 6 пункту 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в редакції Постанови №709, що набув чинності з 01 серпня 2023 року, встановлювалось, що у разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулось внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.

Відтак, 28.07.2023 при припиненні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , у зв`язку з виключенням всієї території Красноградського району Харківської області з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, управління не могло керуватись нормами абз. 6 п. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в редакції Постанови №709, оскільки зазначена норма станом на 28.07.2023 чинною не була.

Посилання представника відповідача на те, що позивачем у даній справі не доведено ані наявності рахункової помилки, ані факту недобросовісності з боку відповідача, якому на думку позивача, надміру виплачена допомога на проживання як внутрішньо переміщеній особі не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 11 Постанови №332, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період, суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 07.02.2024 по справі №910/3831/22 зазначила, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Згідно з постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №185/446/18, безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 07 лютого 2024 року справа №910/3831/22 (провадження №12-45ГС23), зазначила, що у статті 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним. Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна.

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Велика Палата Верховного суду у вищезазначеній постанові також дійшла висновків що, обов`язок з повернення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів, настає у відповідача в момент, коли він дізнався про безпідставність одержання цього майна. Обставина про одержання коштів була відома відповідачу, (у справі, що розглядала Велика Палата Верховного Суду) з моменту зарахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок в банківській установі, на який ці кошти були перераховані. Тому відповідач після отримання зазначених коштів був зобов`язаний повернути їх одразу, тобто прострочення відповідачем виконання зобов`язання щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів та неправомірного їх використання розпочалося з наступного дня.

Виходячи з судової практики розгляду спорів даної категорії, обов`язок повернути безпідставне отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності, тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатилася, не вимагається. Саме тому у ч. 2 ст. 1212 ЦК України законодавцем передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Що в свою чергу, нівелює аргументи представника відповідача про відсутність будь-яких винних дій з боку відповідача по справі щодо отримання безпідставно набутих коштів державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Окрім того, наявність вини отримувача безпідставно набутих коштів державної соціальної допомоги, як умови для їх повернення, не визначена ні постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», ні Цивільним кодексом України.

Отже, сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги як внутрішньо переміщеним особам є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (частина перша статті 1213 ЦК України).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: - якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у Постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17 у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

При цьому, відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт наявності надмірно отриманих коштів.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав надмірну виплату від позивача у вигляді державної соціальної допомоги як внутрішньо переміщена особа за період з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року у сумі 2 000 грн.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 2 000 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжної інструкції № 358 від 05.11.2024 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 в користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77304, ), надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 в користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (вул. Євшана, 9, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77304, ) сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: