ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2486/24

Провадження № 22-ц/820/134/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ «Акцент-Банк» зазначило, що за договором про надання банківських послуг від 25 квітня 2016 року банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 46,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_2 не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 12 липня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 201 000 грн, яка складається з 168 566 грн 72 коп. неповернутого кредиту та 35 433 грн 28 коп. процентів.

За таких обставин АТ «Акцент-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 201 000 грн заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» 168 566 грн 72 коп. заборгованості за кредитним договором, 2 543 грн 52 коп. судового збору та 2 500 грн витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню неповернутий кредит. Оскільки умовами договору не встановлено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом, то в цій частині позов є необґрунтованим. У зв`язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також з урахуванням принципів розумності та співмірності на ОСОБА_2 слід покласти витрати банку на правничу допомогу.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 підписала лише анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 28 січня 2015 року, яка не містить усіх істотних умов кредитного договору. Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов і правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» і Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» не підписані ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять об`єктивних даних про те, що саме ці умови і тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку. Відтак до вказаних правовідносин не можуть бути застосовані правила договору приєднання. Сторони не досягли у письмовій формі згоди щодо всіх умов кредитування, зокрема щодо права АТ «Акцент-Банк» на проценти, хоча банк нараховував проценти за договором. Розрахунок заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим, оскільки банк здійснював списання процентів за використання кредитного ліміту та здійснював погашення заборгованості за кредитом шляхом поповнення картки. У період дії кредитного договору ОСОБА_2 отримала 408 379 грн 53 коп. і повернула 366 255 грн 31 коп. кредитних коштів, наразі вимоги банку про стягнення з відповідачки решти кредиту в сумі 42 124 грн 22 коп. є передчасними. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, неправильно витлумачив положення статей 207, 610, 612, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та не дотримався приписів статті 81 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

28 січня 2015 року ОСОБА_2 та АТ «Акцент-Банк» підписали анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, за змістом якої відповідачка визнала, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. При цьому ОСОБА_2 засвідчила, що вона ознайомилася з умовами цього договору та зобов`язалася виконувати їх.

На виконання умов укладеного сторонами договору про надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» надало ОСОБА_2 кредит на платіжну картку в межах ліміту кредитування 168 600 грн.

У період з 25 квітня 2016 року по 28 червня 2024 року ОСОБА_2 використала 396 499 грн 57 коп. і повернула 362 360 грн 31 коп. кредитних коштів. Крім того, банк списав з карткового рахунку відповідачки 205 216 грн 05 коп. процентів, 11 799 грн 91 коп. комісії та 100 грн пені.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із положень статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в установлені договором строки.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, у рамках якого банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 28 січня 2015 року (а.с. 10/на звороті/-11) підписана банком і ОСОБА_2 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця анкета-заява не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, комісії, пені.

Надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с. 34/на звороті/-40) і витяг із Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с. 41) визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, підстави та розміри нарахування комісії, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Водночас указані документи не підписані ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, порядок і строки його повернення, розмір і порядок нарахування процентів, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини першої статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Довідка за картами (а.с. 31/на звороті/) і довідка за лімітами (а.с. 32/на звороті/-33) також не містять об`єктивних і достатніх даних щодо всіх істотних умов укладеного сторонами договору.

Таким чином, АТ «Акцент-Банк» не довело укладення з ОСОБА_2 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості за договором (а.с. 4/на звороті/-10) достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання та є неналежним доказом.

Натомість, виписка по картці (а.с. 11/на звороті/-30) свідчить про те, що у період з 25 квітня 2016 року по 28 червня 2024 року ОСОБА_2 використала 396 499 грн 57 коп. і повернула 362 360 грн 31 коп. кредитних коштів. Крім того, банк списав з карткового рахунку відповідачки 205 216 грн 05 коп. процентів, 11 799 грн 91 коп. комісії та 100 грн пені.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо права банку на проценти, комісію та неустойку, а ОСОБА_2 виконала свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг і повернула банку кредитні кошти, то в позові АТ «Акцент-Банк» слід відмовити за необґрунтованості вимог.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні позову суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

В позові АТ «Акцент-Банк» слід відмовити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позові АТ «Акцент-Банк» відмовлено, внаслідок чого понесені ним витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу не відшкодовуються.

Водночас банк повинен відшкодувати ОСОБА_2 обґрунтовано понесені нею витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, 11; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360080) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 3 633 гривні 60 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Завадська О.П.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27