"24" січня 2025 р.
Справа № 642/7904/24
Провадження № 2/642/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Гладкої О.В.

за участю секретаря судових засідань - Падалка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту на будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником вищевказаного житлового будинку на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2009 року по справі № 2-289/09. Право на вказаний житловий будинок отримав після смерті своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , яка 23.03.2005 року все належне їй майно заповідала позивачу, своєму онукові ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 23.03.2005.

Позивач зазначає, що у зв?язку з пошкодженням вказаного вище належного йому житлового будинку в результаті обстрілу міста Харкова з боку рф під час дії воєнного стану позивач мав намір звернутися за компенсацією, на яку він має право, але під час внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про наявність обтяження на належний йому житловий будинок, а саме: арешт, підставою якого стала ухвала про забезпечення позову б/н, видана 23.10.2006 року Ленінським районним судом міста Харкова, суддя Бондаренко В.В.

Вказана інформація щодо наявності обтяження на належний позивачу житловий будинок міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що вбачається з Інформаційної довідки № 408114070 від 14.12.2024 року.

Як вбачається з вказаної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.10.2006 року державним реєстратором Департаменту реєстрації ХМР Гвоздович А.І. зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження 23.10.2006 року про забезпечення позову, видавник Ленінський районний суд міста Харкова, суддя Бондаренко В.В.

Після отримання вказаної інформації позивач звернувся до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Ленінського районного суду міста Харкова, Другої Харківської ДНК, КП «БТІ» з метою отримання інформації щодо підстав накладення у 2006 році арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки позивачу до моменту реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у вересні 2024 році не було відомо про наявність вказаного обтяження.

В результаті вищевказаних звернень з відповіді Другої Харківської державної нотаріальної контори позивачу стало відомо, що арешт був накладений ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова Бондаренка В.В. 23 жовтня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про спонукання виконання договору.

Позивач вказав, що ОСОБА_2 ніколи жодного відношення до будинку АДРЕСА_1 не мав, та зазначив, що ОСОБА_2 був власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , а арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 був помилково накладений ухвалою суду про забезпечення позову від 23.10.2006 року у справі за позовом до ОСОБА_2 про спонукання до виконання договору.

На підставі викладеного позивач просить скасувати арешт на належний йому на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, та підтвердив своєю заявою, що раніше йому належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2009 року (справа № 2-289/09), відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на спадок після діда ОСОБА_5 та баби ОСОБА_3 на житловий будинок (літ. Д-1 з надвірними будівлями) в домоволодінні АДРЕСА_2 в цілому.

Вищезазначене підтверджується також і Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2006 року в якості забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про спонукання виконання договору був накладений арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 жодного відношення до будинку АДРЕСА_1 не мав. Це дає підстави вважати, що в ухвалі суду про забезпечення позову 23.10.2006 року була допущена описка під час зазначення типу адреси та помилково замість «провулку» вказана «вулиця».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, та враховуючи визнання позову відповідачем суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 23, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 23.10.2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення буде складено та підписано до 26 січня 2025 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 січня 2025 року.

Суддя О.В. Гладка