Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/85/24
номер провадження 2/695/186/25

16 січня 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.
за участю секретаря Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Фединою Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
Адвокат Федина О.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Свої вимоги мотивує тим, що вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.05.2023 року по справі № 515/277/23 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в тому числі і по епізоду заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_1 на загальну суму 37 800.00 грн. Враховуючи, що й після набрання вироком законної сили засуджена добровільно не повернула потерпілій вищезазначені кошти, що спричиняє позивачу моральних страждань внаслідок усвідомлення власної безпорадності, дискомфорту та емоційної напруги, то ОСОБА_1 через свого представника адвоката Федину О.В. звернулась до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 37 800.00 грн та моральної шкоди в сумі 20 000.00 грн.
На виконання ухвали судді від 11.01.2024 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано позовну заяву в новій редакції, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 37 800.00 грн.
Ухвалою суду від 18.01.2024 року відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату судового розгляду.
У судове засідання позивач та її представник не прибули. Представник позивача адвокат Федина О.В. направив до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, у разі повторної неявки відповідачки та її представника не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та її представник у судове засідання неодноразово не прибули, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставились судом до відому належним чином.
Вище вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог був повідомлений належним чином.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Особи, які беруть участь у провадженні, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, а позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Статтею 41 Конституції України визначено, що «Кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним».
Відповідно до частин першої, сьомої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Оскільки цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди у кримінальному провадженні не заявляла, тому даний цивільний позов підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як повністю стверджується письмовими доказами, а саме: вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.05.2023 року по справі № 515/277/23, яким ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в тому числі і по епізоду заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_1 на загальну суму 37 800.00 грн.
За таких обставин суд, враховуючи, що відповідачем на дату розгляду справи не надано жодних доказів щодо відшкодування вищезазначених коштів, приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Суд також вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 22, 1166 ЦК України та ст. 10,
ст.,ст. 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , поданий її представником адвокатом Фединою Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , завдану вчиненим кримінальним правопорушенням майнову шкоду в сумі 37 800.00 (тридцять сім тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий, на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Середа Л.В