Справа № 287/250/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», представник позивача - адвокат Лигін Вадим Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (далі - ТОВ «ФК «Суперіум») звернулось до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43720 грн. 86 коп. та судових витрат.

В обґрунтування вимог вказано, що 07.12.2019 року ОСОБА_1 уклав з Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 та отримав кредит для особистих потреб у розмірі 42995 грн. 77 коп. на придбання товару, шляхом оплати банком з позичкового рахунку позичальника платіжних документів ТОВ «ЦЕТЕХНО». Відповідно до п. 2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.

Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим ПАТ «Укрсиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (далі - ТОВ «Олком-Лізинг») на підставі договору факторингу №172 від 13.07.2020 року право вимоги до відповідача за вказаним Договором.

13.07.2020 року ТОВ «Олком-Лізинг» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» право вимоги до відповідача за Договором на підставі договору факторингу №1307-Ф.

Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за договором №0 від 07.12.2019 року. Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу №172 від 13.07.2020 року та Реєстру боржників до договору факторингу №1307-Ф від 13.07.2020 року становить 43720 грн. 86 коп., що складається з заборгованості за основним боргом 43020 грн. 77 коп., заборгованості за відсотками 25 грн. 09 коп. та заборгованості за комісіями 675 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Винару Л.В.

На запит суду від Олевської міської ради Житомирської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача по справі Бубенка В.А.

11.11.2024 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 10.12.2024 року та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені у передбаченому законом порядку. Зокрема, позивач ТОВ «ФК «Суперіум» та представник позивача - адвокат Лигін В.В. були повідомлені про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки в електронний кабінет позивача та електронний кабінет представника позивача, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 62, 63).

Вказане свідчить про належне повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце судового засідання та обізнаність представника позивача про обов`язок прибути до суду 10.12.2024 року для участі у судовому провадженні в межах даної цивільної справи. Проте, представник позивача - адвокат Лигін В.В. 10.12.2024 року у судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи також неявку у судове засідання відповідача ОСОБА_1 вказане стало підставою для відкладення судового засідання на 16.01.2025 року.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені у передбаченому законом порядку. Зокрема, позивач ТОВ «ФК «Суперіум» та представник позивача - адвокат Лигін В.В. були повідомлені про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки в електронний кабінет позивача та електронний кабінет представника позивача, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 66, 67).

Проте, у судове засідання 16.01.2025 року представник позивача - адвокат Лигін В.В., належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви та клопотання від представника позивача до суду не надходили.

У судове засідання 16.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України визначають, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За загальним правилом ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», у силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа № 310/12817/13) процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 року у справі № 9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Загальнообов`язкові процесуальні правила, зокрема, викладені у ст. 223 ЦПК України, є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас, правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята статті 223 ЦПК України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Згідно ч. 5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Частиною 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

В даному випадку ТОВ «ФК «Суперіум» та його представник - адвокат Лигін В.В. повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, проте у судові засідання повторно не з`явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності подано не було.

Згідно зі ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

Подачею вищезазначеної позовної заяви підтверджується, що позивач був обізнаний про наявність цього позову в провадженні Олевського районного суду Житомирської області, проте позивачем не вжито будь-яких заходів для направлення до суду свого представника.

Відомостей про об`єктивну неможливість явки представника позивача у судові засідання до суду не надходило та матеріали справи не містять, а його нез`явлення в судове засідання перешкоджає подальшому розгляду справи.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача (його представника) призводять до затягування судового розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», представник позивача Лигін Вадим Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає залишенню без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду в силу ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 14, 43, 44, 131, 128, 210, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», представник позивача - адвокат Лигін Вадим Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В.Винар