Справа № 348/2912/24
Провадження № 2/354/246/25
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

16 січня 2025 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кузнєцова Наталія Миколаївна про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Одночасно із позовною заявою подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку загальною площею 0, 1415 га з кадастровим номером 1:11:006:0209, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), склад угідь: 0,0063 га малоповерхова забудова, 0,0175 малоповерхова забудова, 0, 1059 малоповерхова забудова, 0, 009 малоповерхова забудова, 0, 0028 малоповерхова забудова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) та на житловий будинок зазначений в плані літерою «А», загальною площею 210, 2 кв. м, житловою площею 74, 7 кв. м, житловий будинок, зазначений в плані літерою «Д», загальною площею 146, 3 кв. м, житловою площею 50,3 кв.м, навіс, зазначений в плані літерою «Ж», площею 26,7 кв.м, басейн, зазначений в плані літерою «Е», площею 35,9 кв.м, криниця, зазначена в плані цифрою «№ 1», огорожа, зазначена в плані цифрою «№ 2-3», площею 180 кв.м, навіс, зазначений в плані літерою «Є», площею 9, 1 кв.м, літня кухня, зазначена в плані літерою «Б», площею 86, 2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110).

Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання недійним договору дарування вказаних вище об`єктів нерухомості та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на них.

Позивач зазначає, що оспорюваний договір дарування укладений відповідачами з метою уникнення відшкодування шкоди завданої ДТП, що є предметом іншого цивільного провадження. Відтак, за переконанням позивача, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначені земельну ділянку та житловий будинок, у випадку задоволення судом позовних вимог, майно відповідачем ОСОБА_3 може бути відчужене, а реальне виконання судового рішення може бути істотно утрудненим.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд про задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з частиною другою цієї статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно пункту 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами виник спір щодо дійсності договору дарування від 21.09.2024 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу Кузнєцовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі № за № 5096, укладеного між відповідачами у цій справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту Договору, відповідач ОСОБА_2 , подарував відповідачу ОСОБА_3 об`єкти нерухомості, на які просить накласти арешт позивач шляхом забезпечення позову.

Дійсність вказаного Договору є предметом даного спору, позивач оспорює його дійсність.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме арешт вищезазначених об`єктів нерухомості, які на праві власності належать відповідачу ОСОБА_3 шляхом заборони їх відчуження на даному етапі є обґрунтованими, узгоджуються з предметом позову, та не призведуть до порушення прав відповідача, оскільки не позбавляють права володіння та користування ними.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт в частині заборони відчуження на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме:

земельну ділянку загальною площею 0, 1415 га з кадастровим номером 1:11:006:0209, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), склад угідь: 0,0063 га малоповерхова забудова, 0,0175 малоповерхова забудова, 0, 1059 малоповерхова забудова, 0, 009 малоповерхова забудова, 0, 0028 малоповерхова забудова (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10);

житловий будинок зазначений в плані літерою «А», загальною площею 210, 2 кв. м, житловою площею 74, 7 кв. м, житловий будинок, зазначений в плані літерою «Д», загальною площею 146, 3 кв. м, житловою площею 50,3 кв.м, навіс, зазначений в плані літерою «Ж», площею 26,7 кв.м, басейн, зазначений в плані літерою «Е», площею 35,9 кв.м, криниця, зазначена в плані цифрою «№ 1», огорожа, зазначена в плані цифрою «№ 2-3», площею 180 кв.м, навіс, зазначений в плані літерою «Є», площею 9, 1 кв.м, літня кухня, зазначена в плані літерою «Б», площею 86, 2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Для виконання ухвали надати її копію позивачу.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Остап`юк