Справа № 638/1973/23
Провадження № 2-др/638/6/25
22.01.2025 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Штих Т. В.,
секретаря Василенко А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду в м. Харкові цивільну справу за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткових рішень у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -
У березні 2023 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 102 551,63 грн та судові витрати.
У квітні 2023 року від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Власенка В.І. надійшли відзиви на позовну заяву, в яких просили, зокрема, стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн на користь ОСОБА_2 та 11 500,00 грн на користь ОСОБА_1 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року у сумі 58 750,90 грн, три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1330,61 грн та інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 8633,03 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1753,99 грн по 584, 67 грн з кожного. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

10 жовтня 2023 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення. Заяви мотивовані тим, що позовні вимоги задоволено частково, лише на 67%, під час розгляду справи їм надавалась правнича допомога, про що зазначалось у відзивах на позов, а також були надані акти приймання-передачі виконаних робіт, позивач своїх заперечень з цього приводу не надав, однак судом при ухваленні рішення не вирішено питання щодо стягнення понесених відповідачами судових витрат.

ОСОБА_1 просила ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з позивача на її користь 3795,00 грн судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_2 просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з позивача на його користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 3300,00 грн.

25 жовтня 2023 року від КП «Харківські теплові мережі» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких він просив відмовити у задоволенні заяв відповідачів, оскільки ними не надано доказів, які б підтверджували розмір судових витрат, а також адвокатом лише складено відзиви на позовну заяву у справі незначної складності.

Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу залишено без задоволення.

На вказані ухвали суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення скасовано, направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За результатом повторного розгляду заяв додатковими рішеннями Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3795,00 грн та 3300,00 грн відповідно - залишено без задоволення.

Додаткові рішення мотивовані тим, що заявлений розмір витрат на надання правничої допомоги є завищеним та не обґрунтованим належними та допустимими доказами, з урахуванням ціни позову, складності справи, відсутності доказів оплати послуг, суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції подали апеляційні скарги, в яких просили додаткові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити їхні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача, розглянути апеляційні скарги без їх участі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення скасовано, направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

25 грудня 2024 року справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова для повторного розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно. Просили розглядати справу без їх участі.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається Для надання правничої допомоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали з Адвокатським об`єднанням «Грань» договори № 1-03 та № 2-03 від 01 березня 2023 року.

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Грань», а також ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Грань» складено акти № 1 прийому-передачі наданих послуг за договорами про надання правової допомоги № 1-03 та № 2-03 від 01 березня 2023 року, з яких вбачається, що вартість послуг, наданих ОСОБА_2 , складає 10 000,00 грн, а ОСОБА_1 11 500,00 грн.

У квітні 2023 року від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Власенка В.І. надійшли відзиви на позовну заяву, в яких він просив, зокрема, стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн на користь ОСОБА_2 та 11 500,00 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року у сумі 58 750,90 грн, три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1330,61 грн та інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 8633,03 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1753,99 грн по 584, 67 грн з кожного. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом при ухваленні рішення не вирішувалось.

10 жовтня 2023 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року по справі 925/1137/19.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року по справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих адвокатом послуг, а також подані документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), її складності, частково відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір судових витрат відповідачки ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у даній справі на загальну суму 3 795,00 гривень та відповідача ОСОБА_2 у сумі 3 300,00 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та задовольнити стягнення витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у сумі 3 795,00 грн та на користь ОСОБА_2 у сумі 3 300,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткових рішень у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 (р/р НОМЕР_1 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" України м. Харкова, МФО 351823, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 795,00 грн (Три тисячі сімсот дев`яносто п`ять гривень) та на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 3 300,00 грн (Три тисячі триста гривень) в якості витрат на професійну правничу допомогу.

Повний текст рішення складений 22 січня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Штих