Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/815/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.01.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Кривенко О.В.,

за участі секретаря: Маташнюк О.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Доманівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Доманівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, те що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться заявнику рідним батьком.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявника ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,25 га в межах території Миранівської сільської ради.

При зверненні заявника до Доманівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 йому було відмовлено з тих підстав, що при реєстрації актового запису про його народження відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

За життя його батько ОСОБА_3 визнав його своїм сином, надавав постійно кошти на утримання, його мати та батько фактично вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет та проживали однією сім`єю.

Згідно довідки старости та копії із погосподарської книги за 1983-1985 роки, тобто до народження позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та після батько ОСОБА_3 , позивач, мати позивача брат та сестра проживали однією сім`єю.

З приводу того, що ОСОБА_3 не записаний у її свідоцтві про народження, у позивач зіштовхнулася з тим, що у нього відсутній юридичний родинний зв`язок з батьком, а це унеможливлює в подальшому прийняти спадщину після смерті бабаусі, а тому він змушений звернутися до суду з даною заявою з метою реалізації своїх спадкових прав.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримали вимоги та зазначені обставини викладені у заяві і просили задоволити її вимоги..

Заінтересована особа представник Доманівської селищної ради Савін Д.С. в судове засідання подав заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви.

Допитані свідки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно доводиться батьком заявнику ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши думку заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Маринівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області,

актовий запис 35, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Маринівка Доманівського району Миколаївської області.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 29.05.2024 р. встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 .

Батьками зазначені «Батько» ОСОБА_7 », «Мати ОСОБА_4 ».

Згідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про смерть №6 від 29.05.2024 р. встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 41 рік помер ОСОБА_3 .

З дослідженої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_2 . Батьками у свідоцтві зазначені батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_2 , відомості про батька ОСОБА_8 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), матір записана ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки, виданої виконавичм комітетом - 4 Доманівської селищної ради №591 від 04.07.2024 р., зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 дійсно проживав вс. Воля, Доманівського району Миколаївської області разом зі своєю матір`ю та батьком, згідно книг по господарського обліку за 1983-1985 р.р.

Відповідно до сторінки з особового рахунку з погосподарської книги за 1984-1985 роки, головою сім`ї записана ОСОБА_3 , в списках членів домогосподарства значаться: ОСОБА_9 - дружина, ОСОБА_10 - син, ОСОБА_11 та ОСОБА_2 - син.

З копій документів, що містяться у спадковій справі №92/2024, заведеній після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся онук ОСОБА_2 шляхом подання заяви до нотаріальної контори.

На даний час у заявника виникла необхідність встановлення факту родинних відносин з його батьком, ОСОБА_3 для прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку загальною площею 7,25 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №026967, що розташована на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області та належить ОСОБА_4 .

Згідно постанови в.о. Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанської І. Від 12.06.2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що належало його бабаусі ОСОБА_4 через відсутності родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем.

Таким чином, з заяви вбачається, що заявник не може скористатися своїми спадковими правами у звязку з тим, що у нього відсутні документи, які можуть підтвердити факт батьківства між ним та його померлим батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

Упостанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства.

Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також упостановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Зібрані по справі докази та показання свідка свідчать про наявність родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 а саме, що ОСОБА_3 являється рідним батьком ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо стягнення з відповідача суми судових витрат позивачем не порушувалося.

Керуючись ст.ст. 121, 125, 130, 145 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 76-81, 89, 90, 259-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України,- , суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Доманівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту батьківства - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_10 є рідним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця села Воля Доманівського району Миколаївської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи у відсутності осіб - з моменту отримання його копії.

Суддя : О. В. Кривенко