ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 адвоката Малюк Неллі Андріївни про відвід головуючого судді Городничої Валентини Сергіївни та судді члена колегії Петешенкової Марини Юріївни у цивільній справі №201/10291/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про визнання протиправними та скасування записів про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року по вищевказаній цивільній справі.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у вищевказаній справі та призначено її до розгляду у складі колегії суддів: Свистунової О.В., Макарова М.О., Єлізаренко І.А. (а.с. 172-173).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року задоволено самовідвід суддів Свистунової О.В. та Макарова М.О. (а.с. 194-198).

Відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України, 13.11.2024 року було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, яка передана в провадження колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Барильської А.П., суддів: Ткаченко І.Ю., Єлізаренко І.А.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у вищевказаній справі та призначено її до розгляду у складі колегії суддів: Барильської А.П., Ткаченко І.Ю., Єлізаренко І.А. (а.с. 200).

Відповідно до розпорядження №4786 від 06.12.2024 року справу було передано для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку із прийняттям ВРП рішення про звільнення судді-доповідача ОСОБА_2 (а.с. 211)

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 ЦПК України, 06.12.2024 року було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, яка передана в провадження колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) - Городничої В.С., суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П. (а.с. 212).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у вищевказаній справі та призначено її до розгляду у складі колегії суддів: Городничої В.С. та суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П. (а.с. 213).

24.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Малюк Н.А. подала заяву про відвід суддів, а саме: головуючого судді Городничої В.С. та судді члена колегії: Петешенкової М.Ю.

Підставами для відводу суддів є сумнів заявника в об`єктивності суддів Городничої В.С. та Петешенкової М.Ю., оскільки вказані судді приймали участь у розгляді інших справ за участю ОСОБА_1 , а саме у справі №202/5774/17 за позовом «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення, в рамках якої рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05.11.2020 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2021 року було залишено без змін, у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» було відмовлено та у справі №201/11579/19 за позовом за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа - ПрАТ «СК «Інгосстрах», про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, додаткових угод, договорів страхування, визнання кредитного договору розірваним та виконаним, визнання дій незаконними, припинення права власності банку, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, зобов`язання вчинити певні дії, в рамках якої рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Вказане рішення переглядалось колегією суддів Городничою В.С., Петешенковою М.Ю. та Лаченковою О.В. після повернення Верховним судом даної справи на новий розгляд в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зарахування суми 15 102 дол. США в рахунок погашення кредиту та постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2023 року рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2021 року в цій частині було скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення вказаних вимог ОСОБА_1 .

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Малюк Н.А. заяви про відвід суддів Городничої В.С. та Петешенкової М.Ю., апеляційний суд виходить з наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Згідно з пунктом 5 частиною першою статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина четверта статті 36 ЦПК України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За нормами статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, проте будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявником не зазначено.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, посилання представника ОСОБА_1 адвоката Малюк Н.А. на наявність обставин, що викликають сумнів у об`єктивності суддів Городничої В.С. та Петешенкової М.Ю. при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст. ст. 36-37 ЦПК України, підстав для відведення суддів, а саме головуючого судді Городничої В.С. та судді члена колегії: Петешенкової М.Ю., встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Малюк Неллі Андріївни про відвід головуючого судді Городничої Валентини Сергіївни та судді члена колегії Петешенкової Марини Юріївни у цивільній справі №201/10291/23 визнати необґрунтованою.

Цивільну справу №201/10291/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про визнання протиправними та скасування записів про реєстрацію права власності передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна