ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/752/24

Провадження № 22-ц/820/190/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Діджи Фінанс» зазначило, що 30 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №3932814 (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит у розмірі 15 000 грн строком на 30 днів. ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит до 29 червня 2021 року, сплатити проценти за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом і комісію за надання кредиту одноразово за ставкою 11% від суми кредиту. На підставі договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило позивачу за плату право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 67 275 грн, яка складається з 15 000 грн тіла кредиту, 50 625 грн процентів, 1 650 грн комісії.

За таких обставин ТОВ «Діджи Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 свою користь 67 275 грн заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн 40 коп. судового збору та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що позивачем не доведено укладення ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Діджи Фінанс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти на заявлений останньою картковий рахунок. Оскільки ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, то з неї на користь ТОВ «Діджи Фінанс» як правонаступника первісного кредитора підлягає стягненню неповернутий кредит, нараховані проценти та комісія. Укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується належними та допустимими доказами. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вказавши на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

ТОВ «Мілоан» не висловило своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ТОВ «Діджи Фінанс» вказало на те, що 30 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 15 000 грн строком на 30 днів. У свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит до 29 червня 2021 року, сплатити проценти за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом і комісію за надання кредиту за ставкою 11% від суми кредиту за договором.

Того ж дня ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_1 ) 15 000 грн кредитних коштів.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №07Т, згідно якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

На день відступлення права вимоги ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 275 грн, яка складається з 15 000 грн тіла кредиту, 50 625 грн процентів, 1 650 грн комісії.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як визначено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

ОСОБА_1 заперечує факт укладення з ТОВ «Мілоан» кредитного договору та отримання від останнього кредитних коштів.

ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: договором про споживчий кредит №3932814 (індивідуальна частина) від 30 травня 2021 року, до якого включені графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту (а.с. 8-14); анкетою-заявою на кредит №3932814 від 30 травня 2021 року (а.с. 7).

Указані документи не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису. Водночас у справі відсутні достатні дані про те, що ОСОБА_1 підписала ці документи за допомогою одноразового ідентифікатора з використанням номеру телефону НОМЕР_2 . До того ж, як зазначила ОСОБА_1 , цей номер телефону їй не належить.

Згідно платіжного доручення №47528389 від 30 травня 2021 року (а.с. 15) ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 15 000 грн на картковий рахунок у Акціонерному товаристві «Таскомбанк» (номер карти НОМЕР_1 ).

Водночас із довідки Акціонерного товариства «Таскомбанк» №3811/47.7.-БТ від 29 липня 2024 року (а.с. 117) слідує, що у банку відсутня інформація про ОСОБА_1 , відповідно поточні, вкладні (депозитні), кредитні рахунки на її ім`я не відкривалися, на її ім`я не було емітовану банківську картку НОМЕР_1 ).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено укладення сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, а відтак заявлений позов не підлягає задоволенню.

Тверження ТОВ «Діджи Фінанс» про те, що ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, за яким остання не виконала зобов`язання, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги за цим договором, не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи та зробив правильні висновки з цих обставин. Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом зібраних доказів є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Мазурчак В.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27