Справа № 129/1872/24
Провадження по справі № 2-о/129/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши у відсутність сторін в місті Гайсин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 подану в її інтересах адвокатом Луговським Анатолієм Степановичем, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

Встановив:

05.06.2024 р. подано цю заяву, 22.01.2025р. подано уточнену заяву, в якій представник заявника адвокат Луговський А.С., просить:

- встановити юридичний факт, що для державної реєстрації речових прав власності на нерухоме майно за договором про поділ майна подружжя від 10 березня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу Савіцькою Ж.Й., зареєстрованим в реєстрі № 450, правильним вважати, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 із відповідно до чинного законодавства про Порядок проведення технічної інвентаризації загальною площею будинку 313,90 кв. м. замість вказаних у договорі 349,50 кв.м.;

- встановити юридичний факт, що в записах документів КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» використаних для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - на житловий будинок АДРЕСА_1 щодо внесених відомостей загальної площі будинку 252,50 кв.м., правильним вважати площу 313,90 кв.м. для змін запису державної реєстрації речових прав на будинок.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 , перебуваючи у шлюбі набули 1/2 частину будинку за АДРЕСА_1 , право власності на якій був зареєстрований на ОСОБА_4 , 10 березня 2006 року, між подружжям укладено договір про поділ майна подружжя, за яким 1/2 частина вказаного будинку визнана спільною сумісною власністю. Здійснюючи поділ будинку, кожен із них набув право власності на 1/4 частки із зазначеної 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами. 26 травня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті спадщину по закону прийняв його син - ОСОБА_2 , загальна площа будинку за АДРЕСА_1 по даний час не збільшилася порівняно із загальною площею на дату введення в експлуатацію та реєстрації права власності. Будинок 2-х поверховий, розділений на дві квартирі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в рівних площах, в квартирі АДРЕСА_2 проживала сім`я ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_3 сім`я ОСОБА_6 . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно часткова власність 35/100 частки будинку за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , 15/100 ОСОБА_8 , 1/2 частка належить ОСОБА_4 22.03.2011 року за ухвалою Гайсинського районного суду визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про припининення право власності ОСОБА_8 на 15/100 частини будинку АДРЕСА_1 , що відповідає 30/100 частин житлової квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку, яка належала йому на підставі рішення Гайсинського районного суду від 17.08.2010 року та визнано на вказану частку право приватної власності за ОСОБА_7 на 15/100 частини будинку. Тобто ОСОБА_8 повністю втратив право власності на будинок АДРЕСА_1 , про те ні він, ні ОСОБА_7 не внесли відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення та зміну часток будинку. Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на будинок по АДРЕСА_4 як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача іншими співласниками, за якими зареєстроване аналогічне право щодо цього будинку, відсутній. Зі змісту рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень вбачається, правомірність прийняття рішення державним реєстратором про відмову в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, визнаного за позивачем на підставі договору про поділ майна подружжя від 10 березня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу Савіцькою Ж.Й., зареєстрованим в реєстрі № 450, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина житлового будинку по АДРЕСА_4 загальною площею 349,50 кв.м., підставою такої відмови стали розбіжності у загальній площі цього будинку в реєстрі права власності на нерухоме майно, частки якого були зареєстровані за співласниками цього будинку, іншого порядку встановлення цих юридичних фактів законом не передбачено.

Представник заявниці адвокат Луговський А.Св судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність, вимоги задовільнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, письмово заявлені вимоги визнали повністю, просили справу розглянути у їх відсутність.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовільнити повністю з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 , перебуваючи у шлюбі набули 1/2 частину будинку за АДРЕСА_1 , право власності на якій був зареєстрований на ОСОБА_4 , 10 березня 2006 року, між подружжям укладено договір про поділ майна подружжя, за яким 1/2 частина вказаного будинку визнана спільною сумісною власністю. Здійснюючи поділ будинку, кожен із них набув право власності на 1/4 частки із зазначеної 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами. 26 травня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті спадщину по закону прийняв його син - ОСОБА_2 , загальна площа будинку за АДРЕСА_1 по даний час не збільшилася порівняно із загальною площею на дату введення в експлуатацію та реєстрації права власності. Будинок 2-х поверховий, розділений на дві квартирі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в рівних площах, в квартирі АДРЕСА_2 проживала сім`я ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_3 сім`я ОСОБА_6 . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно часткова власність 35/100 частки будинку за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , 15/100 ОСОБА_8 , 1/2 частка належить ОСОБА_4 22.03.2011 року за ухвалою Гайсинського районного суду визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про припининення право власності ОСОБА_8 на 15/100 частини будинку АДРЕСА_1 , що відповідає 30/100 частин житлової квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку, яка належала йому на підставі рішення Гайсинського районного суду від 17.08.2010 року та визнано на вказану частку право приватної власності за ОСОБА_7 на 15/100 частини будинку. Тобто ОСОБА_8 повністю втратив право власності на будинок АДРЕСА_1 , про те ні він ні ОСОБА_7 не внесли відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення та зміну часток будинку. Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на будинок по АДРЕСА_4 як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача іншими співласниками, за якими зареєстроване аналогічне право щодо цього будинку, відсутній. Зі змісту рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень вбачається, правомірність прийняття рішення державним реєстратором про відмову в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, визнаного за позивачем на підставі договору про поділ майна подружжя від 10 березня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу Савіцькою Ж.Й., зареєстрованим в реєстрі № 450, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина житлового будинку по АДРЕСА_4 загальною площею 349,50 кв.м., підставою такої відмови стали розбіжності у загальній площі цього будинку в реєстрі права власності на нерухоме майно, частки якого були зареєстровані за співласниками цього будинку, іншого порядку встановлення цих юридичних фактів законом не передбачено.

Зазначені правовідносини регламентуються:

-п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються із прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

-ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року дає роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт достовірності загальної площі будинку для внесення відомостей для державної реєстрації права власності, знайшов своє підтвердження, будь-якого спору між заявницею та заінтересованими особами не має, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 315 ЦПК України,

Вирішив:

Заяву задовільнити повністю.

Встановити юридичний факт, що для державної реєстрації речових прав власності на нерухоме майно за договором про поділ майна подружжя від 10 березня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу Савіцькою Ж.Й., зареєстрованим в реєстрі № 450, правильним вважати, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 із відповідно до чинного законодавства про Порядок проведення технічної інвентаризації загальною площею будинку 313,90 кв. м. замість вказаних у договорі 349,50 кв.м.

Встановити юридичний факт, що в записах документів КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» використаних для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - на житловий будинок АДРЕСА_1 щодо внесених відомостей загальної площі будинку 252,50 кв.м., правильним вважати площу 313,90 кв.м. для змін запису державної реєстрації речових прав на будинок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: