Провадження № 2/206/396/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Нестеренко Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 31 ЦПК України з Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді від 25.12.2024 вищевказану позовну заяву було залишено без руху, як таку, що не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу було надано строк 10 днів з дня вручення вищевказаної ухвали для усунення недоліків.

Копія ухвали від 25.12.2024 була отримана позивачем особисто 03.01.2025, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання, яке міститься в матеріалах справи.

Однак, позивачем недоліки, визначені ухвалою судді 25.12.2024 у передбачений строк усунуті не були.

Жодних заяв або клопотань щодо продовження строку для усунення недоліків від позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи те, що вищевказану позовну заяву подано з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у визначений суддею строк недоліки, що стали підставою для залишення заяви без руху, позивачем не усунуто, за таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу, що відповідає ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 175, 185, 264, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Нестеренко