СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-о/759/177/25

ун. № 759/1448/25

20 січня 2025 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Ключник А.С., вивчивши заяву ОСОБА_1 поданої у порядку окремого провадження, заінтересована особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трембач В.М. про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не менше п`яти років.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.07.2008 року виданого Святошинською районною у м. Києві радою на підставі розпорядження від 29.07.2008 року №1069 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності громадянину ОСОБА_3 - частина та членам його сім`ї: ОСОБА_2 - частина; ОСОБА_4 - частини та ОСОБА_5 - частини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 04.02.2019 року, актовий запис №2409.

ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_4 організували поховання померлої.

02.12.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трембач В.М. заведено спадкову справу №03/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала та була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трембач В.М. відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальних дій, оскільки факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем не підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, що змусило заявника звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження у порядку окремого провадження необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст. 315 цього Кодексу надано перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 1 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у справі № 336/709/18-ц від 07.11.2018 року, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів убачається, що заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України, в якій просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час смерті останньої. Тобто встановлення вказаного факту безпосередньо пов`язано з виникненням у заявника права на отримання та оформлення спадщини, а тому саме виникнення такого права передбачає спір, який має бути розглянутий в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлого (в даному випадку за участю спадкоємця ОСОБА_4 ), а в разі відсутності таких органу місцевого самоврядування в особі територіальної громади, адже остання має право на визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України, за місцем знаходження спадкового майна.

У зв`язку з наведеним вище, в даному випадку вбачається спір про право, що свою чергу виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 поданої у порядку окремого провадження, заінтересована особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трембач В.М. про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ключник А.С.