КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Клименком Ігорем Івановичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання постанови приватного виконавця протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни ВП НОМЕР_1 від 21.05.2024 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 755/14243/14-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 18.06.2014;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О.О. повернути виконавчий лист по справі № 755/14243/14-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 18.06.2014, стягувачу у зв'язку з тим, що пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2024 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі, з підстав, передбачених положеннями ч. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (а.с. 26-29).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що положеннями ст.ст. 447, 448 ЦПК України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема, ухваленого в порядку цивільного судочинства (а.с. 31, 32).

Учасники справи у судове засідання не з'яивилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2014 постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості в сумі 1618493 грн. 06 коп. та витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 16 584 грн. 93 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2014 у справі №755/14243/14-ц заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.03.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії та Договором кредиту в сумі 1618493 грн. 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 16 584 грн. 93 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Виконавчий лист по справі було видано 18.06.2014. Строк пред`явлення до виконання 17.06.2015.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 заяву АТ «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про заміну сторони її правонаступником, задоволено. Замінено стягувача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк» по цивільній справі № 755/14243/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії та Договором кредиту в сумі 1618493 грн. 06 коп.; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейського збору в сумі 16584 грн. 93 коп. та судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

21.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 755/14243/14-ц, виданим 18.06.2014.

Не погодившись із постановою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 було подано до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу про визнання вказаної постанови протиправною.

Відмовляючи у відкритті провадженні у справі за даною скаргою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що дана скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки виконавчий лист було видано на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як передбачено ст. 447, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

При цьому, ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом.

Отже, системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що питання оскарження боржником або стягувачем дій виконавця при виконанні рішення, у тому числі третейського суду, на виконання якого компетентним судом видано виконавчий лист, вирішується саме тим судом, який видав виконавчий документ, про що було ухвалено відповідне судове рішення (ухвала про видачу виконавчого листа).

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не з`ясувавши усіх обставин, що мають процесуальне значення при вирішенні питання щодо предметної підсудності (юрисдикції) поданої скарги, дійшов помилкового висновку про те, що норми ст.ст. 447, 448 ЦПК України не передбачають можливості вирішення місцевим загальним судом, як судом першої інстанції, питання оскарження боржником або стягувачем дій виконавця при виконанні рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Клименком Ігорем Івановичем, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання постанови приватного виконавця протиправною та зобов`язати вчинити певні дії- скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 січня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова