Провадження № 2-о/752/79/25
У Х В А Л А

іменем України

14.01.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Державна міграційна служба України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживала в Україні протягом тривалого часу, зокрема станом на 24 серпня 1991 року посстійно проживала в м. Києві. 15 липня 1986 року отримала паспорт громадянина СРСР (зразка 1974 року) серії НОМЕР_1 , що був виданий відділом внутрішніх справ Московського райвиконкому м. Києва. В подальшому, у вказаному паспорті було внесено напис "паспорт громадянина України". 17 квітня 1998 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 (орган, що видав 2613).

01 липня 2024 року представник заявника звернувся до Державної міграційної служби України з запитом щодо питань видачі ОСОБА_1 вищевказаних документів та наявності у неї громадянства України, у відповідь на який Державна міграційна служба України направила лист №6.5-7297/2-24 від 29.07.2024 року, згідно якого рішення про встановлення, офомлення належності до громадянства України, набуття громадянства України ОСОБА_1 в установленому порядку не приймалося.

Оскільки Державна міграційна служба не розпізнає заявника як громадянку України, ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_1 до громадянства України.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року дана заява ОСОБА_1 залишена без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків. (а.с. 17)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі. (а.с. 35)

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Білик О.А. підтримав вимоги заяви, просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа - Державна міграційна служба України в судове засідання не забезпечила явку свого представника в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частини друга та третя статті 49 ЦК України).

На день розгляду справи в судах підстави та порядок набуття громадянства України регулювалися нормами Закону України «Про громадянство» від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ (далі - Закон № 2235-ІІІ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

У частині першій статті 315 ЦПК наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоч за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

У даній справі при зверненні у суд з заявою ОСОБА_1 просить встановити факт її належності до громадянства України.

Суд вважає, що питання набуття, втрати та зміни громадянства, як і підтвердження громадянства певної особи не входять до компетенції судових органів, а правовий зміст громадянства, підстави і порядок його набуття та припинення регулюються Законом України «Про громадянство України».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема справа не підлягає рогляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки вимога про визнання факту належності заявника до громадянства України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та судовому розгляду взагалі, суд вважає необхідним закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Закрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Державна міграційна служба України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 січня 2025 року.

Суддя: