Справа № 301/3854/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець (тітка позивача) - ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 37.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель , що розташовані в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла - позивачці ОСОБА_3 . Заповіт складено 17 листопада 2006 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 89 .

Також, позивач ОСОБА_1 стверджує, що спадщину за після смерті ОСОБА_2 вона прийняла, так як проживала разом із спадкодавцем на день її смерті , хоча зареєстрована за іншою адресою. Інших спадкоємців майна ОСОБА_2 не має. Батько позивача, ОСОБА_4 ( рідний брат спадкодавці - ОСОБА_5 ( дівоче прізвище- ОСОБА_6 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської сільської ради за 2011-2015 року № 44, власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 звернула увагу суду на те, що приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу, їй було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за нею спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

В зв`язку з цим, позивач не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі.

Представник відповідача Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, також зазначив, що вирішення питання стосовно заявлених позовних вимог залишає на розсуд суду.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом під час судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 37 (а.с. 4)

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Також, суд встановив, що за життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла - позивачці ОСОБА_1 . Заповіт складено 17 листопада 2006 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 89.(а.с. 9)

Родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 стверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження батька позивачки серії НОМЕР_4 .(а.с. 10-11)

Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської сільської ради за 2011-2015 року № 44, власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 .(а.с.7)

Також, судом було встановлено, що інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні- не має.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на вищевказане спадкове майно.

При ухваленні рішення, суд також враховує, що позивачем було надано технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно позовної заяви, при зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, так як відсутній належний правовстановлюючий документ на спадкове майно, у зв`язку з чим остання змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, суд бере до уваги те, що відповідачем Довжанською сільською радою не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 ) право власності на спадкове нерухоме майно,яке складається з житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. А. Даруда