РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участі: секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка справу за позовом адвоката Смірнова Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", із участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни та приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Смірнов С.М. в інтересах ОСОБА_1 10.11.2023 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" із вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який був вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №6944, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 45157,68 грн за кредитним договором №0, укладеним 26.02.2019 року між ОСОБА_1 та АТ "УкрСиббанк"; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним, документально підтверджені судові витрати у розмірі 6610,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено оспорюваний виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №6944 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 44357,68 грн, де зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором №0 від 26.02.2019 року, укладеним між позивачем та АТ "УкрСиббанк", правонаступником прав та обов`язків якого є відповідач. За виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 17.09.2020 року до 10.05.2021 року, сума заборгованості 44357,68 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 33222,57 грн, простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 10819,81 грн та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 315,30 грн. Крім того, за вчинення даного виконавчого напису нотаріусом отримано плату з відповідача в розмірі 800 грн, відповідно загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача становить 45157,68 грн. Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., про що позивач дізналася у жовтні 2023 року, коли при отриманні заробітної плати з неї було відраховано судові витрати. Зазначив, що для одержання виконавчого напису надається оригінал нотаріально посвідченої угоди, але на противагу чому кредитний договір №0 укладений 26.02.2019 року між стягувачем та позивачем, взагалі не було додано до виконавчого напису, тому вважає наявність підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зауважив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набула законної сили, визнано незаконною і нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Разом з тим, документи, які підтверджують безспірність заборгованості відповідачем нотаріусу не надані, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі зазначені суми зі стягнення як основної суми боргу, так і строкова та прострочена заборгованість по відсоткам та комісії, які в свою чергу розраховуються у відсотковому відношенні до боргу і можуть бути оспорені. Крім того, нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. За наведених обставин позивач була вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою (а.с.1-4).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.11.2023 року відкрито провадження у даній справі із визначенням проведення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Також за клопотанням сторони позивачаказаною ухвалою забезпечено даний позов у спосіб зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

Сторони заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи не подали, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли.

11.12.2023 року до суду надійшло письмове клопотання представника відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" Шпичак К.М. про зменшення судових витрат на правничу допомогу, згідно якого просила відмовити ОСОБА_1 у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та у задоволенні даного позову, а також розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Вимоги клопотання аргументовані тим, що відповідач категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Сторона відповідача вважає необгрунтованою вимогу позивача про стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Зазначені позивачем витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, предмет позову у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Тому сторона відповідача вважає, що сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи не представлено.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.11-12) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії заяви про примусове виконання рішення від 07.07.2022 року (а.с.13) та постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 року (а.с.15) вбачається, що представник ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звертався до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за №6944 від 24.05.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості в загальному розмірі 45157,68 грн, та приватний виконавець Тимощук В.В. своєю постановою від 07.07.2022 року відкрив виконавче провадження №69363092 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису.

З копії оспорюваного виконавчого напису від 24.05.2021 року (а.с.14) вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 26.02.2019 року, укладеним між останньою та АТ "УкрСиббанк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу від 17.09.2020 року №186 є ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.09.2020 року до 10.05.2021 року. Сума заборгованості складає 44357,68 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 33222,57 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 10819,81 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 315,30 грн; за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача в розмірі 800 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника, складає 45157,68 грн.

Згідно копій постанов від 07.07.2022 року про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.8,9) приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. в межах зазначеного вище виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми основної винагороди приватного виконавця в розмірі 4515,77 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження на організацію і проведення виконавчих дій в розмірі 669 грн.

З копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.08.2023 року (а.с.10) вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. в межах зазначеного вище виконавчого провадження винесено постанови про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до приписів ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідний порядок вчинення виконавчих написів передбачений главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі Порядку).

Згідно п.3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

З урахуванням того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, й постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.01.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", та у відповідності до ст.129-1 Конституції України, якою визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, виключний Перелік документів не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, у тому числі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Також пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі №761/825/20.

Так, щодо правочину, на підставі якого нотаріусом вчинений оспорюваний виконавчий напис від 24.05.2021 року, а саме кредитний договір від 26.02.2019 року №0 у вказаному виконавчому написі немає вказівки про його заздалегідь посвідчення нотаріально, обставини чого не передбачають можливості одержання на підставі нього виконавчого напису нотаріуса.

Окрім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 45157,68 грн, визначеної у виконавчому написі від 07.07.2022 року обумовлена обставинами того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Суд визнає обгрунтованими доводи сторони позивача в частині заперечення позивачем ОСОБА_1 безспірності заборгованості, вказаної до стягнення на користь відповідача в оспорюваному виконавчому написі, які ні в який спосіб не заперечені, а надто не спростовані стороною відповідача жодним належним і допустим доказом.

Отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису від 07.07.2022 року були відсутні правові підстави для його вчинення нотаріусом, у зв`язку з чим даний виконавчий напис не підлягає виконанню, що становить належне обгрунтування заявлених позовних вимог.

Укладений між позивачем та кредитодавцем кредитний договір від 26.02.2019 року №0, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис від 24.05.2021 року, не має застереження щодо нотаріального посвідчення вказаного правочину, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі №172/1652/18.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру грошових сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", а надто не пересвідчилася у тому, що наданий для вчинення виконавчого напису кредитний договір є нотаріально посвідченим, чим порушила норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з цих підстав підлягають до задоволення.

З урахуванням ухвалення рішення суду в інтересах позивача щодо заявлених позовних вимог відповідно до положень ст.141 ЦПК України, пропоційно задоволеним позовним вимогам документально підтверджені судові витрати позивача із сплати судового збору в сумі 1610,40 грн (а.с.5,7) підлягають стягненню на її користь з відповідача у справі.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України).

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року в справі 820/479/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правової допомоги від 08.11.2023 року (а.с.16-18), копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000439 (а.с.19), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1101766 від 10.11.2023 року (а.с.20), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи (а.с.21), квитанцію від 08.11.2023 року (а.с.22).

Враховуючи надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на отримання правничої допомоги адвоката у сумі 5000 грн, суд доходить висновку про необхідність їх часткової компенсації шляхом стягнення з відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн, остаточно яку за відповідним клопотанням сторони відповідача суд визначає справедливою та співмірною у даному конкретному випадку до сумарного стягнення з рештою вказаних судових витрат із сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 15, 18 ЦК України, ст.34, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.12, 13, 76-80, 81, 82, 83, 95, 137, 141, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис від 24.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №6944, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором від 26.02.2019 року №811884204 в загальній сумі 45157 гривень 68 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 4610 (чотири тисячі шістсот десять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.