Справа № 288/1793/24
Провадження № 2/288/40/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 392663 від 20 жовтня 2020 року в розмірі 20376 гривень 67 копійок.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 20 жовтня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 392663.

26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 392663.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 392663.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 392663.

Загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом зо Договором № 392663 від 20 жовтня 2020 року, що підлягав стягненню з Позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20376,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 16099,74 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3588,18 грн.; інфляційні збитки 569,66 грн.; нараховані 3% річних -119,09 грн.

Вимогами позову позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором надання позики № 392663 від 20 жовтня 2020 року в розмірі 20376 гривень 67 копійок; судові витрати у розмірі 3028,00 грн. та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача директор ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечив.

Представника відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належний.

Від представника відповідача до суду подано письмові пояснення в яких зазначає, що згідно п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються позивачем у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 25000,00 грн. на користь відповідача за реквізитами, вказаними у договорі, або за реквізитами поточного рахунку, або за реквізитами платіжної картки відповідача та у розмірі 6250,00 грн. шляхом їх перерахування на користь позивача з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.2.1 договору. Як вбачається із графіку платежів, додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №392663, відповідач ОСОБА_1 , як споживач повинен був повернути суму кредиту в розмірі саме 31250 гривень, тобто і ті кошти в розмірі 6250 гривень, які йому не надані в користування, а також сплатити за це проценти. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем повернуто кошти в сумі 27664 гривні, з яких кредитором зараховано 15 150,26 гривень

на погашення боргу за тілом кредиту та 12 513,74 гривні за процентами. При цьому згідно цього ж розрахунку заборгованості відповідач, як позичальник, повинен був повернути тіло кредиту в сумі 31250 гривень, процентів у сумі 16101,92 гривні. Враховуючи викладене, кошти в розмірі 6250 гривень, які згідно умов п. 3.2 Договору утримані шляхом їх перерахування на користь позивача з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.2.1 договору, протиправно заявлені до повернення, так як не передавалися в користування Відповідачу. З цих же підстав протиправно на них нараховані проценти, так як вони в користуванні Відповідача не перебували, та він за їх рахунок не мав можливості задовольнити свої фінансові потреби. Крім цього паспорт споживчого кредиту не містить таких умов, як утримання коштів в розмірі 6250 гривень, чи коштів у будь-якому іншому розмірі, для задоволення власних потреб кредитора за рахунок коштів, яка мають бути передані споживачу. Необхідність одноразової сплати процентів у розмірі 25% за перший день користування кредитом в сумі 6250 грн, ще й одночасне утримання вказаної суми із кредитних коштів, які мають бути передані споживачу, яке передбачено в п. 1.5, 2.1, 3.5 кредитного договору, п. 4 паспорта споживчого кредиту, за всіма ознаками є завуальованою послугою нарахованою споживачу комісії за надання послуги з видачі кредиту. При цьому кредитодавець не зазначив у паспорті споживчого кредиту надання такої послуги і погодження її зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. Тому положення пункту 1.5 в частині встановлення процентів за користування коштами в перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних) та п 2.1 в частині утримання позивачем коштів у розмірі 6250,00 грн. на користь позивача з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, п. 3.5 кредитного договору є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, встановивши, що позичальником включені до умов кредитного договору несправедливі умови, які полягають у тому, що кредитодавець включив у кредитний договір умову про утримання позивачем коштів у розмірі 6250,00 грн. на користь позивача з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, з якими споживач не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи. За вказаних обставин сума боргу згідно наданого позивачем розрахунку за тілом кредиту та процентами, не може братися до уваги а підлягає до коригування відповідно до викладених обставин. Що стосується нарахування позивачем 3% річних за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року включно в сумі 119,09 гривень, а також індексу інфляції з грудня 2021 року по лютий 2022 року включно в сумі 569,66 також вважаю зазначити, що відповідно до п. 6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023 року, за вказаних обставин нарахування 3% річних та індексу інфляції позивачем у зазначений строк є незаконним та задоволенню не підлягає також і з вказаних підстав. Крім цього заявлений розмір понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу є дещо завищеним порівняно зі складністю справи, заявленою ціною позову, витраченим часом на підготовку та подачі позовної заяви з додатками, справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, тому просить зменшити розмір таких витрат із заявлених 9 000 гривень до 2500 гривень.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 20 жовтня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 392663. /а.с.5-6/

Відповідно до умов Договору позики Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 31250,00 грн., строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 20.10.2021. Перший день користування кредитом (включно) -25 % в день (9125% річних). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на лату укладення Договору складає 126,83 % річних.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/ утримання: у розмір 25000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 6250,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 392663 від 20.10.2020 року підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Р532, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 /8-9/

Установлено, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.

Відповідно до листа ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» від 11.06.2024 № 2646_29, 20.10.2020 13:05:00 на суму 25000,00 гривень, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua -69827891, призначення платежу: Зачислення 25000 грн. на карту НОМЕР_2 . /а.с.10/

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір № 26-11/2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 392663. /а.с.13-14/

Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 26-11/2021 від 26 листопада 2021 року, в Реєстрі боржників від 26 листопада 2021 року до Договору відступлення права вимоги, за № 890 вказано ОСОБА_1 , кредитний договір № 392663 від 20 жовтня 2020 року, сума кредиту - 31250 гривень, загальна заборгованість за тілом кредиту - 16099,74 гривень, відсотки -3588,18 гривень. /а.с.16-18/

Як вбачається з Договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10 січня 2023 року, укладеного між Первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Новим кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»: - за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників /п.2.1./; - з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору Прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Первісного кредитора у правовідносинах з Боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги і мають відношення до Прав вимоги. До Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема Новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договорами позики (Кредитними договорами) за умови дотримання чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно дот законодавства України та умов Договорів позики /п.5.4./. /а.с.19-21/

Згідно Витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10/01/2023 від 10 січня 2021 року, в Реєстрі боржників за № 63083 вказано ОСОБА_1 , кредитний договір № 392663 від 20 жовтня 2020 року, загальна заборгованість 20376,67 гривень. /а.с.22-23/

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 392663.

Договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», договір факторингу укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал», договір факторингу укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.

Загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом зо Договором № 392663 від 20 жовтня 2020 року, що підлягав стягненню з Позичальника станом на 10 січня 2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20376,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 16099,74 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3588,88 грн.; нараховані 3% річних -119,09 грн.; інфляційні збитки 569,66 грн. /а.с.10-12/

Свої зобов`язання за договором ОСОБА_1 не виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку становить 20376,67 грн..

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 16099,74 грн. за договором № 392663 від 20.10.2020.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення відсотків за договором № 362663 від 20 жовтня 2020 року в розмірі 3588,18 грн., також підлягає задоволенню.

В задоволенні вимог про нараховані 3% річних (119,09 грн.) та втрати від інфляції (569,66 грн.) необхідно відмовити за недоведеністю.

Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Згідно ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості.

Представник Позивача при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Позивачем надано: - договір № 07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» /а.с.29-30/; - прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» /а.с.31/; - платіжну інструкцію № від 12 липня 2024 року /а.с.32/; - заявку про надання юридичної допомоги № 555 від 01 липня 2024 року ТОВ «Коллект Центр» до АО «Лігал Ассістанс» по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 /а.с.33/; - акт № 1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги по супроводу відповідача ОСОБА_1 вартість послуги становить 9000.00 гривень, а саме: - надання усної консультації з вивченням документів 2 години по 1500.00 гривень, вартість 3000.00 гривень; - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години по 3000.00 за годину, вартість 6000.00 гривень /а.с.34/.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, заяву представника відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000.00 гривень не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат та приходить до висновку про часткове задоволення заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 2500.00 гривень, які належить стягнути з Відповідача на користь Позивача.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 1, 3, 12, 207, 509, 525-527, 530, 598-599, 610 - 612, 615, 625, 626, 629, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 274-279, 280 -283, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ) заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 392663 від 20 жовтня 2020 року в розмірі 19687 гривень 92 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ) сплачений судовий збір у розмірі 2925 гривень 65 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,

відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко