2-о/465/136/25
У х в а л а

про залишення без руху

"28" січня 2025 р.

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

в провадження Франківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що така заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї матеріалами, суддя приходить до висновку, що така не відповідає вимогам, визначених чинним цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові доказив копіях(електроннихкопіях),повинен зазначити про наявністьу ньогоабо іншоїособи оригіналуписьмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте додані до заяви докази належним чином не засвідчені.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката, та представника органу опіки та піклування.

Проте, заявником не вказано в учасниках справи особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, а саме її адвоката.

Крім цього, положеннями п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Однак, в порушення зазначених вимог заявником не надано доказів на підтвердження обставин викладених в заяві, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Крім цього, відповідно до положень ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В прохальній частині заяви, заявник просить суд призначити його опікуном ОСОБА_2 , однак до матеріалів заяви не долучено належних документів на підтвердження сімейних, родинних відносин чи особистих стосунків останнього з ОСОБА_2 , яка як вказує заявник являється йому бабусею, а також не надано будь-якого підтвердження можливості заявником виконувати обов`язки опікуна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви (заяви), спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст.177, ст.175 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що заяву ОСОБА_1 про визнанняособи недієздатною та призначення опікуна належить залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю.М.