Справа № 645/435/25
Провадження № 2-н/645/99/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі судді Алтухової О.Ю. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію,-

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Желізняк А.С., звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованості за електричну енергію за період з 01.09.2022 року по 01.12.2024 року в розмірі 8378,64 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн та витрати у розмірі 89,62 грн за отримання інформаційної довідки з ЄДР.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У порядку, встановленому ч. 4 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана інформація з реєстру територіальної громади міста Харкова та Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до якої боржниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.12.2023 року, що не охоплює період утворення заборгованості у межах якого було подано заяву про видачу судового наказу, а саме з 01.09.2022 року по 01.12.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, урегульовані Законом України «Про житлово комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Тобто, саме на власників нерухомого майна або належних користувачів покладено тягар його утримання та сплати житлово комунальних платежів.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Окрім того, вказана Постанова орієнтує суди на те, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Так, суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 почала користуватись послугами Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» саме з 01.09.2022 року, або, що вона є власником (співвласником) приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , або інших доказів, які б свідчили про обов`язок боржниці утримувати вказане житлове приміщення у визначений у заяві період.

Окрім того,статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Тобто, законодавством не передбачено видачу судового наказу про стягнення з боржника суми за отримання інформаційної довідки з ЄДР, як про це просить заявник.

Заявлені вимоги про стягнення з боржника заборгованості за спожиту електричну енергію, витрат по сплаті судового збору, та отримання інформаційної довідки з ЄДР між собою не взаємопов`язані і можливий їх окремий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити ПрАТ «Харківенергозбут» у видачі судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію.

Керуючись ст.ст.163,165,258-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025 року.

Суддя О.Ю. Алтухова