Провадження № 2-з/466/3/25
У Х В А Л А

іменем України

22 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі с/з Мошовській М.-О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання незаконним звільнення та скасування наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 08.10.2024 №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 », -

встановив:

05 грудня 2024 на адресу Шевченківського районного суду м. Львова з Личаківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання незаконним звільнення та скасування наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 08.10.2024 №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 ».

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану заяву передано на розгляд судді Свірідовій В.В.

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд заборонити виконання наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 08.10.2024 №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 » до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі щодо визнання незаконним та скасування цього наказу.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 1999 року він перебував у трудових відносинах з Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького (ЛНМУ), займав посаду доцента кафедри терапевтичної стоматології ЛНМУ. Вказану посаду він займав на підставі Контракту з педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності від 12 жовтня 1999 року за № 564, який укладався строком на 5 років, та п`ять разів продовжувався на той самий термін (з 2004 до 2009 року, з 2009-2014 року, з 2014-2019 року та з 2019-2024 року) на підставі його заяви та відповідного наказу ректора ДНМУ. Останній п`ятирічний строк дії контракту закінчився 12 жовтня 2024 року.

8 жовтня 2024 року він звернувся із черговою заявою до ректора ЛНМУ про продовження строку дії трудового договору (контракту) на новий строк. Проте, 23 жовтня 2024 року, на його домашню адресу надійшов лист від 16 жовтня 2024 року з якого він дізнався, що з 12 жовтня 2024 року його звільнено з роботи на підставі наказу ректора ЛНМУ № 428/кз/тр від 08 жовтня 2024 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Вважає, що такі дії з боку відповідача є неправомірними, які вчинені відносно нього з грубим порушенням трудового законодавства та строкового договору (контракту), укладеного з педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності від 12.10.1999 року №564, а також вважає що його звільнено не законно, незважаючи на його професійні досягнення, стаж роботи понад 35 років, статус Ветерана праці та присяжного Личаківського районного суду м. Львова.

Прийняттю оскаржуваного наказу, передував інший наказ ректора ЛНМУ ім.. Данила Галицького від 30.08.2023 №799/к/тр «Про розподіл педагогічного навантаження науково-педагогічним працівникам ЛНМУ на 2024-2025 навчальний рік», згідно з яким йому, як доценту кафедри терапевтичної стоматології з 02.09.2024 встановлено розмір посадового окладу - ставки 0,25% доцента кафедри.

Окрім того, вважає, що його незаконне звільнення пов`язане із наміром відповідача якнайшвидше прийняти на його місце іншого працівника.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме: ускладнити або унеможливити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №463/10274/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про усунення порушень умов трудового договору (контракту).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2ст.149 ЦПК України).

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В проваджені судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про усунення порушень умов трудового договору (контракту).

Заходи забезпечення позову, з яким звернувся заявник,стосуються іншої цивільної справи №463/10611/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання незаконним звільнення та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі шляхом визнання трудового договору (контракту) продовженим на новий термін, яка перебуває в провадженні судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам. При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Проте, аналіз поданого позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та матеріалів справи свідчить про те, що жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем не представлено.

Сам факт пред`явлення позову про усунення порушень умов трудового договору (контракту), не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову, з якими звернувся заявник, про оскільки таке забезпечення стосується справи про визнання незаконним звільнення та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі шляхом визнання трудового договору (контракту) продовженим на новий термін, яка перебуває в провадженні судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б. від 27.12.2024 у задоволенні таких заходів забезпечення позову було відмовлено.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153,157,258-261,353,354 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання незаконним звільнення та скасування наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 08.10.2024 №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 ».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: В. В. Свірідова