ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/54/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/754/24 Категорія: 304090000 Коцюбинська Ю. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Івануса А.Д.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

відповідач ОСОБА_1

особа, що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 грудня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 481391-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 42 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013096 процентів за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 42 000 грн. шляхом перерахування на банківську карту Позичальника № НОМЕР_1 (номер якої позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 26 травня 2024 року утворилась заборгованість за договором № 481391-КС-001 про надання кредиту в розмірі 182 407,32 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 42000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 134107,32 грн.; суми прострочених платежів за комісією 6300,00 грн.

На підставі викладеного ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором № 481391-КС-001 про надання кредиту від 05.12.2023 року у розмірі 182407,32 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 481391-КС-001 про надання кредиту від 05 грудня 2023 року у розмірі 182 407,32 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого вона має заборгованість, яку наразі повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 182407,32 грн.

Суд врахував, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 не заперечила отримання нею кредитних коштів від позивача, але при цьому на день розгляду справи в суді заборгованість нею не погашена.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді справи судом не було враховано, що позивачем в підтвердження позовних вимог не надано до суду Договір № 481391-КС-001 про надання кредиту, Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості. Позивачем взагалі не надано суду належних та допустимих доказів існування у відповідача заборгованості за укладеним кредитним договором саме у розмірі 182 407,32 грн. Тому, на думку апелянта, суд першої інстанції не сприяв всебічному та повному з`ясуванню обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, не надав правову оцінку доказам та не пересвідчився в правильності розрахунків заборгованості, стягнувши прострочені суми по процентах, які більше ніж в тричі перевищують тіло кредиту. Враховуючи вищевикладене, рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості з відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство виконало умови Договору № 481391-КС-001 від 05 грудня 2023 року про надання кредиту та перерахувало 42 000,00 грн. на банківську картку, власником якої є відповідач ОСОБА_1 при оформленні даного договору. Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором і станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість в розмірі 182407,32 грн., з яких: 42 000,00 грн. - прострочений кредит; 134107,32 грн. - прострочені проценти; 6300 грн. - комісія, які позивач просить стягнути та доводить умовами договору, розрахунком заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Позовна заява з додатками подана до суду через підсистему «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Дослідивши в електронному вигляді через під систему «Електронний суд» матеріали справи апеляційним судом встановлено, що 05.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 481391-КС-001 про надання кредиту, за яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 42000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідно до п. 2.3 2.9 Договору про надання кредиту, строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15011689, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 6300,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткової угоди до договору. Загальний розмір наданого Кредиту: 15000,00 грн. Строк дії Договору: до 30.03.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 42000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів.

Дата видачі кредиту: 05.12.2023 року. Дата повернення кредиту 21.05.2024 року (п. 2.10, 2.11 договору).

Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4618.

Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання.

У паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вказано інформацію, яка надається для ознайомлення позичальнику, а саме: основні умови кредитування з урахувань побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші обставини.

Позивач виконав умови Договору №481391-КС-001 про надання кредиту від 05.12.2023 року та перерахував відповідно 42000,00 грн. на банківську картку, яку вказав відповідач при оформленні правочинів, що підтверджується виписко за договором № б/н за період з 21.09.2023-08.07.2024.

ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку станом на 26.05.2024 року склала 182407,32 грн., що складається із заборгованості за кредитом 42 000,00 грн., заборгованість по відсотках 134107,32 грн., заборгованість по комісії 6300,00 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечувала укладення нею договору № 481391-КС-001 про надання кредиту від 05.12.2023 року з ТОВ «Бізнес Позика», до відзиву на позов не надала жодних доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором, або на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Із наданих сторонами доказів вбачається, що боржником не було здійснено жодного платежу за договором № 481391-КС-001 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 1,15013096 % нараховувалась за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, відповідно до п. 2 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2,00000000%) починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку № 1 до Договору, та до закінчення строку дії договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 1,15013096 % в день нараховані позивачем за 7 календарних днів, а починаючи з 8 календарного дня відсоткова ставка нараховувалася в розмірі 2,00000000 % в день, як передбачено договором про надання кредиту. Загальна сума нарахованих відсотків становить 134107,32 грн., і зазначена сума після закінчення строку дії договору (21.05.2024 року) не змінювалася.

Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п. 2 договору про надання кредиту. Протягом строку кредитування, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Отже, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти, комісію внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 182407,32 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути вказану заборгованість.

Посилання ОСОБА_1 на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та одержання нею кредитних коштів суперечать фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про відсутність доказів в матеріалах справи, а саме договору про надання кредиту, паспорта споживчого кредиту, розрахунок заборгованості на які посилається позивач у позовній заяві є безпідставними, оскільки позовна заява з додатками Товариством подана до суду через підсистему «Електронний суд». Крім того, позивачем було направлено в паперовому вигляді позовну заяву та додатки до неї на 53 аркушах на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується описом вкладень поштового відправлення.

Відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджено Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, порядок формування справ, у тому числі тих, які містять документи в електронній формі, здійснюється за правилами, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Якщо в матеріалах справи містяться документи в електронній формі, суд має забезпечити ознайомлення з такими документами в приміщенні суду з використанням відповідних засобів інформатизації за наявності технічної можливості.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач зверталася до суду першої інстанції про ознайомлення з матеріалами позовної заяви, яка була подана до суду через під систему «Електронний суд».

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 182407,32 грн. заборгованості за кредитним договором.

Дослідження судом першої інстанції наданих доказів позивачем, які знаходяться в підсистемі «Електронний суд», не є підставою для скасування рішення суду у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді