Провадження № 2/357/771/25
У Х В А Л А

15 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Махненко Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 1-9).

Ухвалою судді від 03 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін та призначено судове засідання у справі на 15 січня 2025 року (а.с. 118-119).

15 січня 2025 року судом за вх. № 2628 отримано клопотання представника відповідача Коберник Віктора Петровича, який діє на підставі довіреності, про зупинення провадження у справі (а.с. 123-124). В обґрунтування клопотання зазначив, що 14 грудня 2024 року він отримав поштове відправлення від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на ім`я його сина ОСОБА_1 , в якому містилася ухвала про відкриття провадження та призначення до судового розгляду справи № 357/17179/24 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зі змісту доданих документів він зрозумів, що його син нібито отримав кредити, які згодом не погасив. Коли він зателефонував сину й повідомив йому про дану судову справу, той категорично заперечив отримання ним будь яких кредитів. Особисто йому також нічого не відомо з цього приводу. Отже, для з`ясування усіх обставин справи потрібна безпосередня участь сина. Проте, 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 був мобілізований й на даний час проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). На підтвердження зазначеного надав довідку № 1040 від 07.11.2024 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та копію військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 128, 129-130).

Просив зупинити провадження у справі № 357/17179/24 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Деравної прикордонної служби України.

15 січня 2025 року учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАБП» в особі представника Костюшок Павла Миколайовича, який діє на підставі довіреності, звертаючись до суду з позовною заявою, в прохальній її частині, просив суд в разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомив.

Інших заяв та клопотань з боку учасників справи на адресу суду не надходило, як і не надходив відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника відповідача, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що "межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі".

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що:"22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, представник відповідача ОСОБА_3 надав копію довідки за № 1040 від 07.11.2024 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про те, що солдат ОСОБА_1 призваний на війському службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, дійсно проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29 жовтня 2024 року по теперішній час та копію військового квитка Серії НОМЕР_2 від 26.10.2024.

Однак, на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але надані представником відповідача копії вищевказаних документів не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки з них не вбачається, що на даний час відповідач перебуває саме в зоні бойових дій.

Такого правового висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22.

В вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд не врахував, що на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан; апеляційний суд не звернув уваги на те, що довідка форми 5 від 14 червня 2022 року та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2022 року № 53 не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України. За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, вказані обставини дають суду дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача щодо зупинення провадження у цивільній справі № 357/13903/24.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 251, 263, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі № 357/17179/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Судове засідання відкласти до 10 год. 00 хв. 12 лютого 2025 року у залі суду № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (м. Біла Церква, вул. Волонтерська, 7).

Копію ухвали надіслати стронам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О. І. Орєхов