ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 687/841/24

Провадження № 22-ц/820/74/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 687/841/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року по справі №687/423/21 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами від 30 серпня 2021 року, по справі № 687/423/21.

В обґрунтування заяви вказував, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30.08.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькобленерго» про зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну шкоду, відмовлено. Однак, зазначав, що на час розгляду справи йому не було відомо про кримінальну відповідальність за порушення недоторканості житла, якою не допускається порушення меж присадибної ділянки, які судом не було взято до уваги при винесенні рішення, що є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 17.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу, поставити нову, якою задоволити заяву.

В апеляційній скарзі, вказує, що працівниками Чемеровецького РЕМ без будь - яких правових підстав було здійснено роботи по обрізанню гілок дерев з метою очистки повітряної лінії електропередачі по АДРЕСА_1 , що здійснювались в межах охоронної зони, в тому числі біля присадибної ділянки, яка належить йому на праві власності, що призвело до неправильного встановлення обставин правовідносин між позивачем і відповідачем, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Апелянт вказує, що судом не досліджено належним чином докази завдання його майну шкоди, оскільки судом не було проведено огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме знищенні належні йому дерева, що знаходяться на території його ділянки, які неможливо доставити до суду для їх огляду.

Зазначає, що при розгляді справи суд першої інстанції відмовив в клопотанні апелянта про долучення до матеріалів справи Свідоцтва про право на спадщину за законом, копії Технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та не підтримав вимоги щодо зобов`язання відповідача надати копії наряду №652 від 24.09.2020 року, що є необґрунтованою відмовою у прийнятті доказів.

Тому, на думку апелянта, оскаржуване рішення ухвалене на основі висновків суду які ґрунтуються на припущеннях, що не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_1 посилається на діюче законодавство, згідно якого за вчинення дій з порушенням меж приватної присадибної ділянки, які є недоторканими і завдання шкоди майну власника, передбачена відповідальність за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

АТ «Хмельницькобленерго» подало відзив на апеляційну скаргу, посилається, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначають, що встановлення ОСОБА_1 наявності публічної, загальновідомої та розміщеної на офіційному веб порталі парламенту України, а також інших онлайн ресурсів та доступних в широкому доступі друкованих матеріалів інформації у вигляді положень КК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є нововиявленими обставинами.

Вказують, що апелянтом у заяві не надано доказів, які б підтверджували наявність нововиявлених обставин, а викладені в апеляційній скарзі доводи і міркування не спростовують наведеної в ухвалі суду першої інстанції правової позиції. Обставини на які посилається апелянт, були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи 687/423/21, а тому будь яких підстав для сумніву в законності ухвали немає.

Тому на підставі вищезазначеного просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з позовом до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну шкоду.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30.08.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Дане рішення постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.12.2021 року було залишено без змін.

Суд першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що матеріали справи не підтверджують факт того, що ОСОБА_1 завдано шкоди, не доведено протиправну поведінку заподіювача шкоди та причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції визначив, що викладені у заяві обставини, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 756/10573/17 зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц вказано, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо). У контексті п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права. Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 «Праведная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру, (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51-52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п.п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року).

Отже, обставини, на які посилається апелянт як на нововиявлені, є загальною, публічною доступною інформацією, відповідно не є доказами по праві та не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, а тому дані обставини не є нововиявленою згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Також не є нововиявленими обставинами і посилання апелянт на те, що працівниками Чемеровецького РЕМ без будь - яких правових підстав було здійснено роботи по обрізанню гілок дерев з метою очистки повітряної лінії електропередачі по вул. Кухара в смт. Чемерівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що здійснювались в межах охоронної зони, в тому числі біля присадибної ділянки, яка належить йому на праві власності, а судом не досліджено належним чином докази завдання його майну шкоди, не було проведено огляд доказів за їх місцезнаходженням, не долучено до матеріалів справи Свідоцтва про право на спадщину за законом 13.03.2018 року, копії Технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Фактично такі посилання заявника зводяться до незгоди з рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30.08.2021 року, переоцінки, досліджених судом при розгляді справи по суті доказів, а тому не можуть розцінюватись як нововиявленими обставини.

З цих підстав апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що апелянту не було відомо про кримінальну відповідальність за порушення недоторканості житла, якою не допускається порушення меж присадибної ділянки, які судом першої інстанції не було взято до уваги при винесенні рішення, що мають суттєве значення для справи і на думку апелянта є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта є необґрунтованими, правильність висновків суду не спростовують, і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені заявником обставини не є істотними для справи та не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд доходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова