Справа № 191/1629/24
Провадження 2/172/406/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.01.2025 Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, -
До суду надійшов вищевказаний позов, який в ході розгляду справи був уточнений. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що їй на праві спільної часткової власності належить 3/5 частки садиби по АДРЕСА_1 . Право власності з відповідною часткою побудов та споруд вона отримала на підставі договору дарування частини садиби, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 23.08.2002 року за № в реєстрі 1548. Інша 2/5 частки садиби належить відповідачам по 1/5 частці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Синельниківської міської ради 09.07.2012 року, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів 04.04.1991 року. Згідно з технічною документацією об`єкт нерухомого майна в цілому складається з такого: житловий будинок А1-1 загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., Л гараж, І замощення, житловий будинок Б1-1, прибудова літ. б2, б3 загальною площею 22,8 кв.м., житловою площею 12,1 кв.м., В сарай, Г сарай, О вбиральня, Д літній душ, №№ 1, 2, 4, 5 огорожа, № 6 колодязь, земельна ділянка площею 892 к.в.м, на якій розташована садиба за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у віданні Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Згідно з технічним паспортом від 12.03.2024 року 3/5 частки садиби, власником якої є позивачка, складається з такого: житловий будинок А1-1з переліком приміщень кухня 1 площею 14,7 кв.м., коридор 2 площею 7,0 кв.м., санвузол площею 1,1 кв.м., ванна 4 площею 4,1 кв.м., кімната 5 площею 10,2 кв.м., кімната 6 площею 8,7 кв.м., кімната 7 площею 11,6 кв.м., кімната 8 площею 18,3 кв.м., загальною площею 75,7 кв.м. житловою площею 48,8 кв.м., господарських будівель та споруд, гараж літ. Л, замощення ОСОБА_4 вартість 3/5 частки садиби відповідно до звіту про незалежну оцінку ФОП « ОСОБА_5 » складає 228120,00 грн. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» від 05.04.2024 року, за технічними показниками частина 3/5 є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Тому вважає, що садиба може бути поділена в натурі, без втрати її цільового призначення, власники садиби користуються своїми частками окремо, тому що фактично частки виділені та існують окремо вже тривалий час, жодних змін в будинках та господарських будівлях не здійснено. Оскільки ніякого контакту та спілкування між нею та відповідачами немає, згоди про поділ садиби з виділенням в окрему одиницю не досягнуто, у зв`язку з чим порушується повноцінний зміст мого права власності на нерухоме майно, тому вона вимушена звернутися до суду. Їй необхідно отримати окрему поштову адресу і приватизувати свою частку земельної ділянки для обслуговування будинку, на якій розташована її частка садиби з відповідною частиною побудов та споруд.
Просить суд виділити їй в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) у приватну власність, належні їй 3/5 частки садиби з відповідною частиною побудов та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із житлового будинку А1-1 з переліком приміщень: кухня 1 площею 14,7 кв.м., коридор 2 площею 7,0 кв.м., санвузол площею 1,1 кв.м., ванна 4 площею 4,1 кв.м., кімната 5 площею 10,2 кв.м., кімната 6 площею 8,7 кв.м., кімната 7 площею 11,6 кв.м., кімната 8 площею 18,3 кв.м., загальною площею 75,7 кв.м. житловою площею 48,8 кв.м., господарських будівель та споруд, гараж літ. Л, замощення І, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.
Ухвалою від 19.06.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до договору дарування частини садиби, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 23.08.2002 року за № в реєстрі 1548 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 3/5 частки садиби по АДРЕСА_1 .
Інша 2/5 частки садиби належить відповідачам по 1/5 частці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Синельниківської міської ради 09.07.2012 року, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів 04.04.1991 року, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» № 257 від 10.04.2024 року.
Згідно з технічною документацією об`єкт нерухомого майна в цілому складається з такого: житловий будинок А1-1 загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., Л гараж, І замощення, житловий будинок Б1-1, прибудова літ. б2, б3 загальною площею 22,8 кв.м., житловою площею 12,1 кв.м., В сарай, Г сарай, О вбиральня, Д літній душ, №№ 1, 2, 4, 5 огорожа, № 6 колодязь, земельна ділянка площею 892 к.в.м, на якій розташована садиба за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у віданні Синельниківської міської ради Дніпропетровської області.
З технічного паспорту, виготовленого КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» 12.03.2024 року вбачається, що 3/5 частки садиби, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , складається з такого: житловий будинок А1-1з переліком приміщень кухня 1 площею 14,7 кв.м., коридор 2 площею 7,0 кв.м., санвузол площею 1,1 кв.м., ванна 4 площею 4,1 кв.м., кімната 5 площею 10,2 кв.м., кімната 6 площею 8,7 кв.м., кімната 7 площею 11,6 кв.м., кімната 8 площею 18,3 кв.м., загальною площею 75,7 кв.м. житловою площею 48,8 кв.м., господарських будівель та споруд, гараж літ. Л, замощення
ОСОБА_4 вартість 3/5 частки садиби відповідно до звіту про незалежну оцінку ФОП « ОСОБА_5 » складає 228120,00 грн.
Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» від 05.04.2024 року, за технічними показниками частина 3/5 є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Виділ частки відбувався без проведення будівельних робіт, втручання в несучі конструкції, перепланування та переобладнання.
Норми ст.ст. 317,319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.
Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України упостанові №7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених ст.ст. 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.
У постанові Верховного Суду № 61-4860 св 18 від 30.05.2018 р. викладена правова позиція, у якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинена за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
За таких обставин, зважаючи, що належна позивачці частка нерухомого майна згідно з висновком КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» може бути виділена в натурі, оскільки частина об`єкта нерухомого майна є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі задоволення позову з відповідача стягуються понесені позивачем судові витрати (судовий збір).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.
2. Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) у приватну власність, належні їй 3/5 частки садиби з відповідною частиною побудов та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із житлового будинку А1-1 з переліком приміщень: кухня 1 площею 14,7 кв.м., коридор 2 площею 7,0 кв.м., санвузол площею 1,1 кв.м., ванна 4 площею 4,1 кв.м., кімната 5 площею 10,2 кв.м., кімната 6 площею 8,7 кв.м., кімната 7 площею 11,6 кв.м., кімната 8 площею 18,3 кв.м., загальною площею 75,7 кв.м. житловою площею 48,8 кв.м., господарських будівель та споруд, гараж літ. Л, замощення І, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.
3. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 2281,20 грн., тобто по 1140,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк