Справа № 279/6681/24
Провадження № 2-о/279/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично постійно проживала разом із своїм племінником, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за вказаною адресою без реєстрації. 29 вересня 2022 року її племінника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було прийнято на військову службу за контрактом. Однак нажаль, приблизно (так у свідоцтві про смерть) ІНФОРМАЦІЯ_4 виконуючи бойове завдання в районі міста Соледар Бахмутського району Донецької області, виконуючи військовий обов`язок, захищаючи волю та незалежність України загинув її племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був для неї сином. Батько її покійного племінника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати племінника (її рідня сестра) ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З дня смерті її сестри, племінник проживав разом зі нею у її квартирі без реєстрації, навчався у вищому навчальному закладі, вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати. Крім неї, інших близьких родичів він не мав, був неодруженим та не мав дітей. Після досягнення нею пенсійного віку та після закінчення вищого навчального закладу племінник влаштувався на роботу, щоб допомагати їй фінансово. Оскільки на день смерті племінника вона перебувала на його утриманні та є його членом сім`ї, відповідно до положень Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про призначення та виплату їй, як члену сім`ї загиблого, одноразової грошової допомоги, до якої долучила копії усіх необхідних документів. Після попереднього розгляду даної заяви ІНФОРМАЦІЯ_8 , заява разим з висновком була передана на розгляд до комісії Міністерства оборони України. Однак їй було відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що не надано документів, які підтверджували факт перебування її на утриманні загиблого на момент його смерті. Просить встановити факт того, що вона була утриманцем та членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день його загибелі та який загинув в зоні бойових дій приблизно ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Соледар Бахмутського району Донецької області.

Заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву.

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначивши, що інформація щодо кола осіб, які відносяться до членів сім`ї військовослужбовця міститься в органах ТЦКСП районного (міського) та обласного рівнів. Згідно Закону України "про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що члени сім`ї вважаються такими що перебували на утриманні померлого, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Заявником жодних належних та допустимих доказів перебування на утриманні не надано.

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про дань розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових 32 формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Коростені Житомисрької області. Батько: ОСОБА_5 , мати: ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть.

Зі сповіщення №з/1013 від 09.02.2023 року, яке адресоване на адресу ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_2 , який був прийнятий на військову службу за контрактом 29.09.2022 року, загинув ІНФОРМАЦІЯ_12 виконуючи бойове завдання в районі м.Соледар Донецької області.

З автобіографії ОСОБА_2 , яка була ним подана до ІНФОРМАЦІЯ_7 26.08.2022 року слідує, що його найближчим родичем є тітка, ОСОБА_1 , домашня адреса ним зазначена: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Акту про підтвердження факту проживання від 30.01.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав постійно без реєстрації в АДРЕСА_1 , понад п`ять років, разом із своєю тіткою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до даних довідки Спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів від 22.02.2023 року, ОСОБА_1 була повністю на утриманні племінника ОСОБА_2 , вели спільне господарство, тітка проводила похованнян племінника. Аналогічні дані відображені в акті від 22.02.2023 року.

З даних довідки КВГП №150 від 16.02.2023 року слідує, що ОСОБА_2 був похований на кладовищі м.Коростень, замовником поховання була ОСОБА_1 ..

Відповідно до копії довідки про доходи від вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Коростенському об`єднаному УПФ в Житомирській області, розмір пенсії за період з 01.02.2023 року по 31.03.2023 року становить 6697,07 грн.

Згідно копії виписки по надходженням по картці ОСОБА_1 вбачається, що на вказану картку в листопаді та грудні місяцях 2022 року надходили грошові кошти від ОСОБА_2 .

Також про перерахування грошових коштів ОСОБА_1 від ОСОБА_2 підтверджується квитанціями за березень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2021 року, січень, березень, листопад, грудень 2022 року.

З долучених квитанцій слідує, що заявниця направляла посилки племіннику ОСОБА_2 , і він в свою чергу направляв посилки ОСОБА_1 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_12 виконуючи бойове завдання в районі м.Соледар Донецької області. Указом Президента України №272 від 11.05.2023 року ОСОБА_6 був нагороджений орденом "За мужність" ІІІ ступеня.

Заявниця, яка є рідною тіткою загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про призначення та виплату їй, як члену сім`ї загиблого, одноразововї грошової допомоги. На засіданні комісії Міністерства оборони України від 08.07.2024 року їй було відмовлено у призначення виплати, так як нею не було подано документів, які підтверджували факт її перебування на утриманні загиблого на момент його смерті.

Відповідно до ч.1,4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ч.1 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Тобто, для набуття статусу утриманця військовослужбовця необхідна одночасна наявність таких умов: належність до непрацездатних членів сім`ї, визначених у ст. 30 Законі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; отримання від військовослужбовця допомоги, яка є основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі №1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів по справі достатньо для встановлення фактів про які просить позивач

Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимим, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним для отримання заявником одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця.

Крім того, достовірність факту спільного проживання заявниці однією сім`єю з племінником ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_12 і перебування ОСОБА_1 на його утриманні також підтверджена письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані суду письмові доказ, письмові покази свідків, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 надані належні та допустимі докази на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з племінником ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_12 і перебування ОСОБА_1 на його утриманні.

За таких обставин, оскільки заявник не має іншої можливості підтвердити факт того, що вона та її племінник, який загинув, були членами сім`ї, але встановлення цього факту породжує юридичні наслідки, оскільки, з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації прав заявника на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354-355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована по АДРЕСА_1 з загиблим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його загибелі приблизно ІНФОРМАЦІЯ_12 в місті Соледар Бахмутський район Донецька область.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи - Міністерство оборони України, місце знаходження: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом