провадження 2-о/175/320/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 листопада 2024 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), правовстановлюючого документа, державного акту на право приватної власності на землю серії II-ДП Дн№081442 виданого 04 грудня 1995 року на підставі рішення V сесії ХХII скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га., яка розташована на території с. Олександрівка, Олександрівської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4403.

12 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням V сесії XXII скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 24 травня 1995 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність та користування для будівництва та обслуговування житлового будинку» було передано безоплатно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку розміром 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлових приміщень (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 .

Так, заявнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІI-ДП Дн№081442 виданого 04 грудня 1995 року на підставі рішення V сесії ХХІ скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га., яка розташована на території с. Олександрівка, Олександрівської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4403.

14 листопада 2016 року заявником було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HB-016 про отримання кадастрового номер №:02:001:0135 земельної ділянки, яка розташована АДРЕСА_1 .

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0135.

01 листопада 2024 року заявником було отримано рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій №75862603, яке вмотивоване тим, що державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов?язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року. Стаття 20 вищевказаного Закону, встановлює, що для проведення державної реєстрації прав необхідно подати заяву на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій. Пунктом 8 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко встановлено, що підставою для державної реєстрації прав на земельну ділянку є державний акт на право приватної власності на землю, виданого до 1 січня 2013 року. Таким чином, заявником, для проведення державної реєстрації прав, надано державному реєстратору оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії II-ДП Дн №081442, виданого Олександрівською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 04 грудня 1995 року. При перевірці вказаного документу державним реєстратором було встановлено, що в наданому Державному акті на право приватної власності на землю, власником земельної ділянки зазначена - ОСОБА_1 , тоді як відповідно до паспортних даних заявника, а також отриманих відомостей Державного земельного кадастру вбачаються інші дані щодо власника землі, а саме ОСОБА_1 , тобто відомості державного акту не відповідають відомостям наданих та отриманих документів в частині прізвища власника. З урахуванням вказаних юридичних обставин державний реєстратор не має можливості встановити відповідність заявлених прав поданим документам та здійснити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, вищезазначені розбіжності в документах позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення реєстраційних дій.

Внаслідок такої помилки, у заявника виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 01 листопада 2024 року №75862603 заявнику було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, через розбіжності в написанні прізвища в документах, а саме: в державному акті на право власності на землю, власником земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 , тоді як відповідно до паспортних даних заявника, а також отриманих відомостей Державного земельного кадастру вбачаються інші дані щодо власника землі ОСОБА_3 .

Таким чином, у позивача наявна розбіжність в написанні його імені у належних йому вищевказаних правовстановлюючих документах, яка виникла у зв`язку з невірним перекладом (трактуванням) його прізвища вказаного в державному акті на право власності на землю ОСОБА_2 та вказаним прізвищем в паспорті ОСОБА_3 .

Зокрема, помилки в написанні прізвищі заявника в державному акті на право власності на землю, позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення реєстраційних дій. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити даний факт.

Довідкою виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року №167/05-06, яка видана ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , якою підтверджується, що згідно архівної документації старостату, рішенням V ceсii XXII скликання Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 24 травня 1995 року (б/з номеру), мені передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 з послідуючою видачею Державного акта на право приватної власності на землю серії II-ДІ ДН №081442 р. №4403 від 04 грудня 1995 року.

Отже, факт належності заявнику державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ДП Дн№081442 виданого 04 грудня 1995 року на підставі рішення V сесії XXII скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га., яка розташована на території с. Олександрівка, Олександрівської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4403, в судовому засіданні доведений вищевказаними доказами.

Згідно п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами, внесеними постановою КМ України № 497 від 11 квітня 2002 року, якщо прізвище, ім`я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКП: НОМЕР_1 ), правовстановлюючого документа, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП Дн№081442 виданого 04 грудня 1995 року на підставі рішення V сесії XXII скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га., яка розташована на території с. Олександрівка, Олександрівської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4403.

Судові витрати залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 263-266, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКП: НОМЕР_1 ), правовстановлюючого документа, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП Дн№081442 виданого 04 грудня 1995 року на підставі рішення V сесії XXII скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га., яка розташована на території с. Олександрівка, Олександрівської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4403.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко