К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року місто Київ

справа № 757/58216/23

провадження № 22-ц/824/2331/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів:Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Остапчук Т.В. від 22 липня 2024 року у справі за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Позов мотивовано тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20 вересня 2013 року № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" передбачено здійснення перезакріплення об'єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району

м. Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама", "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс КП "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва", яке згідно з розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28 січня 2015 року перейменовано в КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва".

Нарахування за надані послуги здійснюються, враховуючи витрати підприємства, на умовах чинного договору. Договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території був опублікований у випуску газети "Хрещатик" від 14 липня 2015 року № 99 як договір приєднання.

Відповідач не сплачує вартість наданих послуг і станом на 1 жовтня 2023 року має заборгованість в сумі 22 454 грн 12 коп. за період з 1 січня 2019 року по 1 жовтня 2023 року.

Посилаючись на вищезазначене, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" просило суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 22 454 грн 12 коп. та судові витрати в розмірі 2 684 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року позов КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 22 454 грн 12 коп. та витрати з оплати судового збору в сумі 2 684 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не оплачує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період з 1 січня 2019 рок по 1 жовтня 2023 року в сумі 22 454 грн 12 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що у зв`язку з встановленням факту неможливості проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , та факту невиконання позивачем належним чином обов`язків щодо утримання житлового будинку, відповідні послуги не надавались і не отримувались, а отже відсутні підстави для стягнення їх у примусовому порядку.

Судом не надано належної правової оцінки наявним у справі доказам, які підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , а

відтак і відсутності підстав для стягнення заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що відповідач не надала суду достатніх та належних доказів порушень з боку позивача щодо неналежного надання послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Відтак, підприємство вважає, що рішення було ухвалено на основі доказів, наявних у справі, які отримали належну оцінку, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20 вересня 2013 року № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" передбачено здійснення перезакріплення об'єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама", "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс КП "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва", яке згідно з розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28 січня 2015 року перейменовано в КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва".

Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 442 від 30 квітня 2015 року, № 668 від 6 червня 2017 року були встановлені тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкової території по будинку АДРЕСА_2 .

За період з 1 січня 2019 року по 1 жовтня 2023 року позивач надавав наступні послуги: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, технічне обслуговування вентиляційних каналів (договір від 17 лютого 2020 року № 17/0220-01ВК, договір від 1 квітня 2022 року № 01/0422-04ВК), дератизація (договір від 26 березня 2023 року № 720-Д, договір від 15 квітня 2020 року № 932-Д, договір від 2 травня 2022 року № 1213-Д), дезінсекція (договір від 26 березня 2019 року № 721-Д, договір від 15 квітня 2020 року № 933-Д, договір від 13 травня 2021 року № 1121-Д), поточний ремонт та технічне обслуговування конструктивних елементів будинку, внутрішньобудинкових систем ХВП, ГВП, водовідведення, освітлення місць загального користування.

Договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території був опублікований у випуску газети "Хрещатик" від 14 липня 2015 року № 99 як договір приєднання.

Відповідно до пунту 3.1 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

ОСОБА_1 не сплачувала за послуги з утримання будинків та прибудинкової території, і, відповідно до наданого КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" розрахунку, за період з 1 січня 2019 року по 1 жовтня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 22 454 грн 12 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтями 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Наведений Закон регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частини 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає:утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання

теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з пунктом 5, пунктом 12 частини 3 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.

Виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (пункт 1 частина 2 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Загальними умовами виконання зобов`язання (стаття 526 ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно вимог частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 та неналежним чином виконувала зобов`язання по оплаті житлових послуг.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач дійсно надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів виконання свого обов`язку по оплаті наданих послуг. Докази на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості в матеріалах справи також відсутні.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та наданим сторонами доказам у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач є споживачем послуг з утримання будинку по АДРЕСА_2 , які надаються чи надання яких забезпечується позивачем, а тому має оплачувати їх вартість.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 22 454 грн 12 коп.

ОСОБА_1 зазначала, що вона не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Разом з тим, проживання ОСОБА_1 за іншою адресою не звільняє її від обов`язку сплачувати за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. ОСОБА_1 є власницею квартири у буднику, який обслуговує позивач. Відповідно до статті 13 Конституції України та статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує, а отже, вона несе відповідальність за виконання своїх обов`язків як власниця житла.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими аргументи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Посилання на факт непроживання у квартирі, не є юридичною підставою для звільнення від оплати цих послуг.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неналежне надання послуг з боку позивача, оскільки належних доказів цього не надано; встановлені Законом України "Про житлово-комунальні послуги" акти-претензії не пред`явлені.

При цьому судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги докази (копія вступної та резолютивної частини рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року у справі № 757/17097/24-ц за позовом ОСОБА_1 до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії), подані на стадії апеляційного розгляду, в силу частини 3 статті 367 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не відповідають встановленим обставинам справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: