Справа №278/6776/24
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

16.01.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просить змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з п`ятої черги спадкоємців на другу чергу спадкоємців, надавши ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом п`ятої черги, право на спадкування разом зі спадкоємцем за законом другої черги спадкування - ОСОБА_2 .

Згідно з ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26.12.2024 матеріли цивільної справи №278/6776/24 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 для розгляду вказаної цивільної справи головуючим суддею визначено Стрілецьку О.В., яка була отримана суддею 15.01.2025.

До позовної заяви ОСОБА_1 долучила заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 66/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 та заборонити приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. вчиняти будь-які нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Мотивуючи заявлені вимоги щодо забезпечення позову заявник посилається на те, що предметом спору в суді є зміна черговості одержання права на спадкування на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а саме 66/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначила, що окрім неї заяву про вступ в спадщину подав ОСОБА_2 , видача відповідачу свідоцтва про право на спадщину може в подальшому призвести до недобросовісних дій з боку відповідача та унеможливити виконання судового рішення у справі, яке може бути ухвалене за наслідками вирішення спору.

При вирішення питання про направлення справи за підсудністю питання забезпечення позову вирішено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, доходжу висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту та майно, забороною вчиняти певні дії. В частині 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 статті 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

До провадження Богунського районного суду м. Житомира надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 ; позивач просить надати їй право на спадкування за законом з п`ятої черги спадкоємців одночасно зі спадкоємцем другої черги - відповідачем ОСОБА_2 .

Дослідивши зміст та обсяг заявлених позовних вимог, те, що предметом позову є зміна черговості для одержання права на спадкування, співвставивши позовну вимогу із заходом забезпечення позову, який просить застосувати заявник у вигляді заборони приватному нотаріусу Фещенко А.С. вчиняти будь- які нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , суд вважає їх відповідними та співмірними.

Суд вважає, що заявник в заяві про забезпечення позову довела обґрунтовані підстави вважати, що у разі оформлення ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 може бути утруднене виконання рішення суду у разі, якщо суд дійде висновку про обгрунтованість вимог і задоволення позову.

За встановлених обставин, на переконання суду, невжиття заходу забезпечення позову в цій справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалено за результатами судового розгляду, а тому суд дійшов висновку про можливість застосувати у справі захід забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу вчиняти будь- які нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , а відтак заява про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимоги заяви в частині застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спадкове майно, а саме на 66/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що для вжиття заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (постанова Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21, Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22).

Дослідивши заявлені позовні вимоги на предмет їх відповідності і співмірності із заходом забезпечення позову у вигляді арешту майна, суд дійшов висновку, що підстави для накладення арешту на майно відсутні, оскільки безпосередньо нерухоме майно не є предметом спору, у відповідача на цей час відсутнє право власності на нього, він не може ним розпоряджатися, заявлений спір стосується лише зміни черговості між спадкоємцями на спадкове майно.

Суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу вчиняти будь-які нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, застосування якого суд визнав обгрунтованим, дозволяє належним чином захистити майнові інтереси позивача у разі, якщо позовні вимоги будуть задоволені, а відтак суд відмовляє в задоволенні заяви в частині застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задоволити частково.

Заборонити приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Фещенко Аллі Сигизмундівні вчиняти будь- які нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити для виконання приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Фещенко Аллі Сигизмундівні, а сторонам у справі - для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Стрілецька