Справа № 740/6046/24
Провадження № 2/740/206/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ніжинської об`єднаної територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , а саме факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою та батьком; встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Ніжинської міської Ради депутатів трудящих 17.07.1963, на ім`я ОСОБА_5 . Також проситла визнати за нею право власності на: 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; частку земельної ділянки площею 0,0759 га, розташованої на території АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , який залишив заповіт, яким все своє майно заповідав сину ОСОБА_6 (брату позивача). У строк, встановлений законом вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає. Її брат ОСОБА_6 спадщину не прийняв, заяву про прийняття спадщини не подавав, він є громадянином російської федерації та постійно проживає за межами України. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому батьку ОСОБА_2 , вона отримала відмову, оскільки нею не було надано всіх документів, які підтверджували б факт родинних відносин з померлим, зокрема, документів, які підтверджують, що вона є його дочкою. Зазначила, що вона народилася у с.Алмазівка Ровеньківського району Ворошиловоградської (нині Луганської) області. У свідоцтві про її народження зазначено батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Деякий час вона проживала у смт.Комсомольське Чаунського району Магаданської області, де уклала шлюб з ОСОБА_7 . Після одруження, вона змінила прізвище на ОСОБА_8 . У 1993 році шлюб з ОСОБА_7 було розірвано і вона залишила шлюбне прізвище ОСОБА_8 . Після розірвання шлюбу вона повернулася у м.Ніжин до своїх батьків. Свідоцтво про одруження нею втрачено і вона не може підтвердити зміну прізвища з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 , що є перешкодою для оформлення спадщини.

До складу спадкового майна, після смерті ОСОБА_2 входить квартира АДРЕСА_2 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Також зазначила, що до складу спадщини входить майно, яке ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , але за життя не оформив своїх спадкових прав. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На випадок смерті вона залишила заповіт, яким все свє майно заповідала сину ОСОБА_6 . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_2 . До складу спадщини, зокрема, входить частина житлового будинку АДРЕСА_1 . У правовстановлюючому документі на цей будинок, що видавався у 1963 році, зазначено дівоче прізвище її матері ОСОБА_10 , хоча на той час вона вже була одружена та у 1957 році змінила прізвище на ОСОБА_9 . Вказана обставина також є перепоною у отриманні спадщини.

Сторони у судове засіданння не зявилися.

Позивач 10.12.2024 подала до суду заяву, в якій підтримала поданий позов та просила здійнювати розгляд без її участі.

Представник відповідача Ніжинської об`єднаної територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області Лях О.М. у заяві від 25.11.2024 просила проводити розгляд за їх відсутність та не заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 позивач по справі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Алмазівка Ровеньківського району Ворошиловоградської (нині Луганської) області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.1958. Батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.18).

З копії трудової книжки виданої 22.05.1976 на ім`я ОСОБА_11 , 1958 року народження, вбчається зміна прізвища з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 . Згідно примітки прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , виданого 19.02.1977 Комсомольськім п/с (а.с.21).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16.08.1993, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу ОСОБА_8 (а.с.19).

З копії паспорта громадянина України вбачається, що прізвище заявниці значиться ОСОБА_8 (а.с.11-12).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про народження ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Ніжині (а.с.18).

Згідно свідоцтва про одруження від 06.07.1957 вбачається, що шлюб укладено між ОСОБА_2 , 1937 року народження, та ОСОБА_5 , 1938 року народження, прізвище після укладення шлюбу: ОСОБА_9 та ОСОБА_9 (а.с.17).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 30.05.2016 (а.с.15).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 19.11.2013 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Ніжинської міської Ради депутатів трудящих 17.07.1963, 3/10 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_12 , ОСОБА_5 . Це домоволодіння в цілому складається з 1 жилого будинку. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих №335 від 11.07.1963 про зміну ідеальних часток в домоволодінні (а.с.124).

З матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_13 належало 3/20 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських і побутових будівель і споруд на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого виконкомом Ніжинської міської Ради депутатів трудящих 17.07.1963 та 3/20 частки цього житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 08.06.1994, реєстровий №1-1354.

З постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н.П. від 21.09.2023 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після померлого ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що зокрема спадкоємцем не було надано доказів родинних відносин між нею та померлим, не надано докази на підтвердження належності ОСОБА_4 3/20 частки у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту зокрема щодо родинних відносин між фізичними особами.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що задоволення позовної заяви про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , а саме те, що вони є рідними братом та сестрою, не суперечить вимогам та законним інтересам учасників судового розгляду та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому підлягає задоволенню.

Крім того, суд дійшов висновку щодо факту належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право особистої власності від 17.07.1963 на домоволодіння в АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Ніжинської міської Ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих №335 від 11.07.1963 про зміну ідеальних часток в домоволодінні, на ім`я ОСОБА_5 , оскільки на даний час позивач позбавлена можливості виправити допущені помилки.

Щодо визнання права власності на спадкове майно, слід зазначити наступне.

Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №00986 від 08.07.2022 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано: за ОСОБА_5 3/20 частки на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ніжинським міськкомунвідділом №72 від 17.07.1963, на підставі рішення №335 від 11.07.1963; за ОСОБА_14 3/10 частки на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 21.08.1990 р.№1-1578; ОСОБА_15 2/5 частки на підставі ухвали народного суду Ніжинського району Чернігівської області від 11.06.1991; ОСОБА_4 3/20 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинсксьою міською державною нотаріальною конторою 08.06.1994 р.№1-1354 (а.с.22).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок пов АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 3/10 частки, ОСОБА_16 3/10 частки, ОСОБА_15 2/5 частки (а.с.27-29).

З копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧН №004398, виданого на підставі рішення виконкому Ніжинської міської ради народних депутатів від 23.12.1999 №472, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_17 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0759 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (а.с.30-31).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2020. виданого виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 (а.с.32-33).

З копії спадкової справи №144-2014, наданої на запит суду приватним нотаріусом Варавою Н.П., вбачається що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її чоловік ОСОБА_2 шляхом подання заяви до нотаріальної контори. ОСОБА_4 при житті залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Кузьменко О.В., 02.09.2011 за р.№1006, згідно якого всю належну їй частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 заповідала ОСОБА_6 , від якого заяви не надходили.

З довідки виконачого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №151-02/3394 від 28.07.2023 вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , Разом з нею на день смерті був зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.87).

В матеріалах справи наявна копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 з якої вбачається, що спадщину після його смерті прийняла позивач шляхом подання заяви до нотаріальної контори. ОСОБА_2 при житті залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Кузьменко О.В., 02.09.2011 за р.№1008, згідно якого всю належну їй частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 заповідав ОСОБА_6 , від якого заяви не надходили.

Приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Варавою Н.П. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 не подані документи. шо підтверджують факт її родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_2 ; на підтвердження належності ОСОБА_4 , спадкоємцем якої був чоловік її ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на 3/20 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , подане свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, видане відділом комунального господарства виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих 17.07.1963, на ім`я ОСОБА_5 , а згідно свідоцтва про одруження, виданого Виконавчим комітетом Алмазівської селищної Ради депутатів трудящих Ровенківського району Ворошиловградської області 06.09.1957 ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 у 1957 році; спадкоємцем ОСОБА_1 подано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №004398, згідно якого передана у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,0759 га у межах згідно з планом, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без визначення розміру часток. (а.с.13-14).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у законі.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Враховуючи те, що ст.392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , частку земельної ділянки площею 0,0759 га, розташованої на території АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , з наведених підстав.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.2, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , а саме факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою та батьком.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності від 17.07.1963, яким посвідчено, що 3/10 домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , видане виконкомом Ніжинської міської Ради депутатів трудящих на ім`я ОСОБА_5 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на частку земельної ділянки площею 0,0759 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧН № 004398, виданого Ніжинською міською Радою народних депутатів 10.01.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 639, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності наАДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Ніжинська міська рада Чернігівської області, , місце розташування: Чернігівська область, м.Ніжин, пл.Івана Франка, 1.

Суддя Т.О. Гагаріна