Провадження № 2/761/905/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОсауловаА.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача та її представника: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа, що не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

встановив:

В листопаді 2022 р. ОСОБА_6 звернуся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про стягнення коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача 222595,00 грн, з яких 190000,00 грн сума попередньої оплати (авансу) за договором підряду №28/04/22 від 28.04.2022 р., 32595,00 грн - сума штрафних санкцій, передбачених п. 10.5.1 договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

28.04.2022 р. між сторонами було укладено договір підряду №28/04/22, за якими відповідач зобов`язувалась виконати та здати роботи щодо виготовлення та встановлення склопакетів та металопластикових конструкцій в нежитловому приміщенні замовника.

За умовами договору позивач 29.04.2022 р. сплатив відповідачу попередню оплату часткової вартості виробів в розмірі 190000,00 грн, а остаточний розрахунок в сумі 75000,00 грн позивач мав здійснити після підписання акту приймання-передачі. Підрядник зобов`язаний був здійснити комплекс робіт до 28.05.2022 р.

Відповідач в передбачений строк обумовлені роботи за договором не зробила, не виготовила та не встановила склопакети та металопластикові конструкції в нежитловому приміщенні.

29.09.2022 р. позивач направив відповідачу лист про розірвання договору в односторонньому порядку через невиконання зобов`язань та договором з вимогою про повернення попередньої оплати в сумі 190000,00 грн.

Відповідач вимогу залишив без реагування, кошти не повернув, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, передбачених п. 10.5.1 договору, та звернення до суду з позовом.

У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо його задоволення, зазначає, що 29.04.2022 р. відповідач уклала з ОСОБА_4 договір субпідряду №29/04/22, за яким ОСОБА_4 зобов`язався виготовити та встановити склопакети та металопластикові конструкції в нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 . Кошти в сумі 190000,00 грн були в повному обсязі передані ОСОБА_4 , який придбав склопакети та виконав роботи з їх монтажу. Під час виконання робіт за договором підряду було збільшено обсяг робіт за погодженням з позивачем- фарбування алюмінієвих конструкцій на суму 80000,00 грн, а строк виконання робіт було продовжено на 2 місяці. Позивач повинен був сплатити кошти за фарбування протягом виконання робіт, але роботи були зупинені через відсутність фінансування. Оскільки договір підряду було розірвано в односторонньому порядку, кошти в сумі 190000,00 грн є виплатою за виконану роботу. Крім цього, підстави для нарахування неустойки відсутні, оскільки невиконання зобов`язання було зумовлено відсутністю фінансування з боку позивача -замовника.

У відзиві на позов третя особа заперечує щодо його задоволення, зазначає, що договір підряду №29/04/22 не містить прямої заборони на укладення договору субпідряду. В період з 29.04.2022 р. по 13.05.2022 р. він отримав кошти в сумі 190000,00 від ФОП ОСОБА_2 для виконання робіт. На виконання договору було придбано склопакети та виконано роботи з їх монтажу на суму 129000,00 грн. Під час виконання робіт позивач за усною домовленістю збільшив обсяг робіт - фарбування алюмінієвих конструкцій на суму 80000,00 грн. Звертає увагу, що він виконав роботи з фарбування на суму 61000,00 грн, але роботи були зупинені через відсутність фінансування цих робіт. Кошти в сумі 190000,00 грн були використані як передплата за матеріали та виконані роботи за договором підряду. Крім цього, підстави для нарахування неустойки відсутні, оскільки невиконання зобов`язання було зумовлено відсутністю фінансування з боку позивача -замовника.

У відповіді на пояснення третьої особи представник позивача зазначає, що про наявність договору субпідряду замовнику відомо не було. Роботи з виготовлення та встановлення склопакетів не були зроблені. Посилання третьої особи щодо збільшення обсягу робіт за усною домовленістю на суму 80000,00 грн щодо фарбування металоконструкцій суперечить умовам договору, оскільки будь-які зміни до договору не вносились, додаткові угоди не укладалися. Звертає увагу, що договір було розірвано саме у зв`язку з порушенням його умов підрядником, акту приймання робіт підписано не було.

Ухвалою судді від 25.11.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2023 р. відмовлено в задоволені клопотання відповідача про перехід з спрощеного позовного провадження на загальне, залучено ОСОБА_4 якості третьої особи, задоволено клопотання про допит свідків.

Ухвалою суду від 28.08.2023 р. призначено по цивільній справі №761/26121/22 судову будівельно-технічну експертизу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. В попередніх судових засідання заперечував щодо задоволення позову.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників, показання свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2021 р.

28.04.2022 р. між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду 28/04/22, за яким відповідач зобов`язувалась виконати та здати в установлений строк роботи щодо виготовлення та встановлення склопакетів та металопластикових конструкцій в нежитловому приміщенні замовника, а замовник зобов`язувався надати підряднику фронт робіт, забезпечити своєчасне фінансування робіт та прийняти їх відповідно до умов договору. Склад та обсяг робіт, кількість, характеристика виробі, які підлягають встановленню під час виконання робіт визначено кошторисом (додаток №2) (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 2.1 вартість робіт складає 265000,00 грн, з яких 231435,93 грн - вартість виробів, 33564,07 грн - вартість робіт. Як вбачається з п. 3.2 договору після завершення виконання робіт по договору сторони підписують акт приймання виконаних робіт, який складається підрядником та передається замовнику. За результатами розгляду замовник повинен або підписати або надати обґрунтовані заперечення щодо акту. За умовами п. 3.3. договору протягом 3 робочих днів дати укладення договору замовник сплачує попередню оплату часткової вартості виробів в розмірі 190000,00 грн, остаточний розрахунок в сумі 75000,00 грн здійснюється протягом 3 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт. Згідно з п. 4.1, 4.2 підрядник зобов`язаний здійснити комплекс робіт до 28.05.2022 р., зміна строків виконання робіт можлива лише за умови підписання сторонами та скріпленні печатками додаткових угод до даного договору.

Разом з договором підряду сторони підписати протокол погодження договірної ціни вартості робіт (додаток №1) та кошторис (додаток №2)

Позивач виконав п. 3.3 договору підряду в частині попередньої оплати часткової вартості виробів в розмірі 190000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 29.04.2022 р.

29.09.2022 р. позивач направив відповідачу лист про розірвання договору підряду в односторонньому порядку з 28.09.2024 р., оскільки станом на 28.09.2022 р. ФОП ОСОБА_2 не здійснила виготовлення та встановлення склопакетів та металопластикових конструкцій в нежитловому приміщенні, чим прострочила строк виконання робіт на 4 місяці. Крім цього, в листі просив повернути кошти в сумі 190000,00 грн.

Судом встановлено, що 29.04.2022 р. між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір субпідряду №29/04/22, за яким субпідрядник зобов`язувався виконати в межах кошторису (додатку №2) та здати в установлений строк роботи щодо виготовлення та встановлення склопакетів та металопластикових конструкцій в нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 . Субпідрядник зобов`язаний був виконати весь комплекс робіт, передбачених кошторисом та здати роботи підряднику до 28.05.2022 р.

Разом з договором субпідряду ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підписали протокол погодження договірної ціни вартості робіт (додаток №1) та кошторис (додаток №2).

З 29.04.2022 р. по 13.05.2022 р. ФОП ОСОБА_2 передала (перерахувала) ОСОБА_4 для виконання робіт кошти в сумі 190000,000 грн, що підтверджується випискою по рахунку та розпискою.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка третю особу ОСОБА_4 , який пояснив суду, що за договором субпідряду виконував роботи щодо встановлення склопакетів в приміщенні позивача. Роботи почались в червні 2022 р., закінчились в серпні 2022 р. На об`єктів він становив склопакети не в повному обсязі. Додатково було погоджено роботи з фарбування металоконструкцій, домовленість з позивачем була усна, зміни в договір не вносились. Загалом додаткових робіт було виконано на суму 60-70 тис. Через додаткові роботи з фарбування неможливо було закінчити роботу в строк, передбачений договором. Всі додаткові роботи погоджувались з замовником. Отримані кошти за договором були використані, роботи були виконані в тому об`ємі, на скільки це було можливим.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що за проханням ОСОБА_9 влітку 2022 року допомагав встановлювати склопакети. Коли приїхали на об`єкт рами для вікон були встановлені вже, алюмінієва частина вікон пофарбована, вони виконали свою роботу та встановити склопакети.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з частиною третьою статті 16 ЦК України, яка регулює способи захисту цивільних прав, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Загальні положення про правочини визначено в статтях 202-214 ЦК України.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині першій статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У статті 846 ЦК України зазначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України).

Відповідно до статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно із статтею 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

За статтею 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до висновків, які викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 26 червня 2018 року в справі № 910/9072/17 (провадження № 12-125гс18), у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2022 року в справі № 913/703/20, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою є виконання, проведене належним чином; аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. Аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Судом встановлено, що позивач виконав п. 3.3 договору підряду в частині попередньої оплати часткової вартості виробів в розмірі 190000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 29.04.2022 р. та не заперечується відповідачем.

За умовами договору підрядник зобов`язаний був здійснити комплекс робіт до 28.05.2022 р., а зміна строків виконання робіт можлива лише за умови підписання сторонами та скріпленні печатками додаткових угод до даного договору.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

При цьому ЦК України не виключає можливість встановлення та фіксування недоліків виконаних робіт та інших порушень за договором будівельного підряду сторонами такого договору вже після їх завершення та за спливом певного часу.

За клопотанням представника відповідача за ухвалою суду від 28.08.2023 р. було призначено по цивільній справі №761/26121/22 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи встановлені у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 склопакети з маркуванням, зазначені у Кошторісі, який є додатком до договору підряду №28/04/22 від 28.04.2022 року, укладеним між ОСОБА_10 в особі ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_2 ? Якщо у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 встановлені склопакети з іншим маркуванням, то прошу вказати маркування таких всіх інших склопакетів. Чи виконувались у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 інші роботи, пов`язані із виконанням договору підряду №28/04/22 від 28.04.2022 року, укладеним між ОСОБА_10 в особі ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_2 .?Якщо так, то яка вартість таких робіт ?

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-23/51865-БТ від 20.11.2024 р. у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 не встановлені склопакети з маркуванням, зазначеним у Кошторісі, який є додатком до договору підряду №28/04/22 від 28.04.2022 року, укладеним між ОСОБА_10 в особі ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_2 . Інші роботи, пов`язані з виконанням договору підряду №28/04/22 від 28.04.2022 р. укладеним між ОСОБА_10 в особі ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_2 не виконувались.

З дослідницької частини висновку вбачається, що під час огляду об`єкта дослідження та співставлення результатів візуально-інструментального обстеження з даними кошторису встановлено, що фактична кількість встановлених склопакетів не відповідає кількості передбаченій кошторисом, фактичні розміри встановлених склопакетів не співпадають з розмірами, зазначеними в кошторисі, зазначені маркування на склопакетах відповідають маркуванням, передбаченим іншим договором №23/08/22, що міститься в матеріалах справи. Щодо метало пластикових конструкцій: фактичний розмір та загальний вигляд вхідних дверей (додаток 1, зображення 27-30) не відповідають передбаченим кошторисом (додаток 2 до договору №28/04/22), трикутні мателопластикові конструкції, які передбачені кошторисом (додаток 2 до договору №28/04/22) відсутні, прямокутна металоплатикова конструкція, яка передбачена кошторисом (додаток 2 до договору №28/04/22), відсутня.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17).

Підстав для неврахування висновку експерта суд не вбачає, вказаний висновок експерта жодним чином не спростований стороною відповідача, клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи не заявлялось, також сторони не звертались до суду з заявою про виклик експерта для надання пояснень (відповідно до ст.ст. 102 ч. 5, 113 ЦПК України).

Згідно із частиною 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 16 березня

2020 року у справі № 910/2051/19 вказала, що у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4). Відповідно правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

За умовами договору підряду (п. 13.3) замовник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку в разі невиконання, неналежного виконання або прострочення виконання підрядником зобов`язань за даним договором..

Як встановлено судом, позивач, як сторона договору, а саме замовник, вчинив дії щодо розірвання договору за ініціативою замовника шляхом направлення відповідної претензії до відповідача.

Вказана претензія була отримана відповідачем, відповідач не заперечувала щодо припинення дії договору ні шляхом направлення заперечень на претензію, ні в суді.

Жодних доказів виконання договору, чи доводів щодо наміру відповідача продовжити виконання договору стороною відповідача не надано. Посилання відповідача щодо наявності усних домовленостей та додаткових робіт з фарбування алюмінієвих конструкцій на суму 80000,00 грн. суд не приймає до уваги, оскільки зміни та доповнення до договору підряду будуть вважатись дійсними, якщо вони складені в письмові формі і підписані уповноваженими представниками сторін (п. 13.2). Крім цього, зміна строків виконання підрядником робіт можлива лише за умови підписання сторонами та скріплення печатками сторін додаткових угод до даного договору. (п. 4.2).

При цьому, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 є лише одним із засобів доказування та повинні оцінюватись у сукупності з усіма іншими дослідженими доказами. Самі по собі показання свідків за відсутності належних та допустимих доказів не можуть свідчити про виконання робіт за договором підряду.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених у цій справі фактичних обставин підрядник своїх обов`язків за договором не виконав, жодних доказів виконання будь-яких робіт у виконання договору підряду №28/04/22 не надав, враховуючи відсутність акту приймання виконаних робіт, як підтвердження факту виконання робіт, обставини розірвання договору підряду, беручи до уваги висновок експерта №СЕ-19/111-23/51865-БТ від 20.11.2024 р., який не спростований стороною відповідача, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування суми збитків, пов`язаних з попередньою оплатою часткової вартості виробів в розмірі 190000,00 грн, та стягненням неустойки.

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України вказувала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

У цій справі, відмова замовника від договору є підставою для вимоги про повернення невикористаної частини авансу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Аналогічні висновки викладено, зокрема у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2018 у справі № 910/13332/17, інформації щодо відступу від якої на час розгляду цієї справи немає.

Оскільки договір підряду є розірваним в односторонньому порядку, правова підстава для утримання відповідачем грошових коштів відсутня, і такі грошові кошти вона зобов`язана повернути.

Верховним Судом в постановах від 04 листопада 2022 року у справі №910/13391/20, від 24.11.2021 у справі № 910/17235/20, від 01 червня 2021 року у справі №916/2368/18, від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17, 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, зроблено висновки про те, що відмова замовника від договору підряду відповідно до положень ч. 2 ст. 849 ЦК України є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу, виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

З огляду на викладене є підстави для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 190000,00 грн, які були сплачені в якості попередньої оплати (авансу) за договором підряду.

Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Наведеними нормами передбачено способи захисту прав замовника внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору підряду, та ці способи не є взаємовиключними.

Отже, законодавець чітко визначив, що за прострочення виконання робіт, за прострочення передачі результатів робіт відповідач несе відповідальність у вигляді неустойки (штрафу).

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 712/5967/19-ц (провадження № 61-480св21), від 15 травня 2023 року в справі № 352/371/21 (провадження № 61-8494св22), від 14 травня 2024 року в cправі № 915/550/22.

Проаналізувавши п 4.1, 4.2, 10.5.1 договору підряду підрядник зобов`язаний був здійснити комплекс робіт до 28.05.2022 р., будь-яких додаткових угод до договору в частині зміни строків виконання робіт сторонами укладено не було, а за порушення строків виконання робіт та здачі виконаних робіт підрядник повинен сплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості робіт за договором за кожний календарний день прострочення.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд погоджується із розрахунком суми неустойки яка зроблена позивачем у справі у позовній заяві, а саме: позивач нарахував за період з 29.05.2022 р. по 28.09.2022 р. неустойку за 123 дні - 32595,00 грн. Свого розрахунку сторона відповідача не надала.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов слід задовольнити, потрібно стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі - 222 595 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2225 грн. 95 коп.

Керуючись ст.ст.15, 16, 509, 549, 598, 611, 627, 651, 837, 846, 852, 853,858, 1212 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про стягнення коштів, - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі - 222 595 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі - 2225 грн. 95 коп., а всього в сумі - 224 820 грн. 95 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити учасників:

Позивач: ОСОБА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повне рішення виготовлено 21.01.2025 р.

Суддя: Андрій Осаулов