Дата документу 21.01.2025 Справа № 336/6423/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/6423/21Головуючий у 1-й інстанції Карабак Л.Г.
Пр. № 22-ц/807/88/25Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-13), який в подальшому уточнила (т.с. 1 а.с. 18-29), та в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 594747,24 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим 11.07.2006 року сторони розірвали шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2006 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на її користь - ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2006 р., до повноліття дитини. Виконавчий лист №2-3337/2006, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, пред`явлений до виконання до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. За змістом позову, відповідач допомогу на утримання сина не надавав, участі у вихованні, розвитку сина не приймав. Від виконання рішення суду - ухиляється.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Карабак Л.Г. (т.с.1 а.с.14). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.19) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року (суддя Карабак Л.Г. - т.с.1 а.с.53-58), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 23 листопада 2021 року (суддя Карабак Л.Г. - т.с. 1 а.с. 60) та від 17 січня 2022 року (суддя Карабак Л.Г. т.с. 1 а.с. 74) про виправлення описок, позов ОСОБА_2 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів у розмірі 594747,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 5947,48 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 року (суддя Звєздова Н.С. т.с. 1 а.с. 203-205) у прийнятті заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду першої інстанції у цій справі відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року (суддя Щаслива О.В. - т.с.2 а.с.29-30) заяву відповідача про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі (т.с. 2 а.с. 2-14) залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.39-47) просив заочне рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В автоматизованому порядку 13.09.2024 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С. (т.с.2 а.с.50). Ухвалою апеляційного суду від 16.09.2024 року (т.с.2 а.с.51) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 25.09.2024 року (т.с.2 а.с.54). В автоматизованому порядку 26.09.2024 року (т.с.2 а.с.55-56). у цій справі замінено суддями ОСОБА_4 та Трофимовою Д.А. замінено суддів Бєлку В.Ю. (у зв`язку із звільненням у відставку, рішення ВРП України від 24.09.2024 року) та ОСОБА_5 (у зв`язку із тривалою відпусткою останньої). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26.09.2024 року (т.с.2 а.с.57), справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.58).

Оскільки, відповідно до ст. 274 ч. 4 п. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про … стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів …Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (т.с.2 а.с.72-74).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

В автоматизованому порядку 10.01.2025 року суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Трофимову Д.А. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 2 а.с.78).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України, який набрав законної сили з 10.01.2025 року, апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позову позивача ОСОБА_2 у повному обсязі у цій справі, керувався ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Так, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

ЄСПЛ зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Публічний розгляд, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Шляхом направлення відповідного запиту (т.с.1 а.с.41-42), встановлено місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований з 25.02.2006 року по момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ухвали від 02 вересня 2021 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, яке було призначене на 06 жовтня 2021 2024 об 11-00 годині (т.с.1 а.с.45).

Вказана ухвала разом з копією позовної заяви надіслана на адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 (т.с.1 а.с.46). Втім, на момент ухвалення заочного рішення, в матеріалах справи були відсутні докази належного повідомлення відповідача про день та час слухання справи. До суду повернувся конверт без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», який був направлений судом вже після ухвалення оскаржуваного рішення 15 грудня 2021 року (т.с.1 а.с.68 -69).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) зроблено висновок, який є обов`язковим для апеляційного суду для врахування в силу вимог ст. 363 ч. 4 ЦПК України, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду».

Таким чином, має місце у цій справі порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачене ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 - т.с. 2 а.с. 46).

Також, при ухваленні нового судового рішення у цій справі апеляційний суд виходить із такого.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 03.03.1995 року (т.с.1 а.с.7).

Сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим 11.07.2006 року сторони розірвали шлюб (т.с.1 а.с.8).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2006 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на її користь - ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2006 р., до повноліття дитини (т.с.1 а.с.9).

Згідно із листом Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.10.2020 №31598/7, виконавчий лист №2-3337/2006, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, пред`явлений до виконання до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Станом на 06.02.2013 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 за заочним рішенням №2-3337/2006 від 05.12.2006 року становить 22022,00 грн. (т.с.1 а.с.35).

Згідно із наданим позивачем у цій справі розрахунком пені (т.с.1 а.с.19-23), який не був по суті спростований відповідачем у цій справі в апеляційному суді належними допустимими доказами (будь-який контррозрахунок відповідача пені у цій справі відсутній та апеляційному суду не наданий, хоча апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача), позивач вважала, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягає пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2010 року по 20.06.2021 року у розмірі 594747, 24 грн., а саме:

-пеня яка охоплює період з 01.11.2010 року по 20.04.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за листопад 2010 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.12.2010 року по 20.05.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за грудень 2010 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.01.2011 року по 20.06.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за січень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.02.2011 року по 21.07.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за лютий 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.03.2011 року по 18.08.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за березень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.04.2011 року по 18.09.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за квітень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.05.2011 року по 18.10.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за травень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.06.2011 року по 18.11.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за червень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.07.2011 року по 18.12.2020 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за липень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.08.2011 року по 18.01.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за серпень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.09.2011 року по 18.02.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за вересень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.10.2011 року по 20.03.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за жовтень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.11.2011 року по 20.04.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за листопад 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.12.2011 року по 20.05.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за грудень 2011 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.01.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за січень 2012 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.02.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за лютий 2012 року в розмірі 21854,56 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.03.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за березень 2012 року в розмірі 21475,36 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.04.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за квітень 2012 року в розмірі 21279,44 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.05.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за травень 2012 року в розмірі 21089,84 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.06.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за червень 2012 року в розмірі 21026,16 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.07.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за липень 2012 року в розмірі 20707,32 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.08.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за серпень 2012 року в розмірі 20508,40 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.09.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за вересень 2012 року в розмірі 20312,48 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.10.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за жовтень 2012 року в розмірі 20122,88 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.11.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за листопад 2012 року в розмірі 19926,96 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.12.2012 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за грудень 2012 року в розмірі 19737,96 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.01.2013 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за січень 2013 року в розмірі 19541,96 грн.;

-пеня яка охоплює період з 01.02.2013 року по 20.06.2021 рік за прострочення щомісячного платежу зі сплати аліментів за лютий 2013 року в розмірі 19345,52 грн.

Проте, суд першої інстанції допустився помилки при визначенні остаточного розміру пені, яка підлягала стягненню з відповідача на користь позивача у цій справі, оскільки не звернув належної уваги на те, що згідно із ч.1 ст. 196 СК України в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 та № 2037-VIII від 17.05.2017, яка була чинною на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення 09.11.2021 року у цій справі та за змістом якої: «…у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості…».

При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах, оскільки розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 06.02.2013 року (на момент повнолітня ОСОБА_3 ) складав 22022,00 грн. (т.с. 1 а.с. 11, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), то саме до цього розміру й мав бути зменшений судом першої інстанції у цій справі вищезазначений визначений позивачем розмір пені, що підлягав стягненню з відповідача на користь позивача за судовим рішенням суду у цій справі.

В іншій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 не спростовують позову позивача у цій справі в частині його задоволення апеляційним судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду у цій справі належних, допустимих доказів у спростування позову позивача в частині його задоволення апеляційним судом.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі по суті вирішення позову позивача в частині його задоволення апеляційним судом відсутні та зокрема відповідачем апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення (постанову), позов ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.11.2010 року по 20.06.2021 року у розмірі 22022,00 грн., в іншій частині вимог відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6, 13 ЦПК України в разі задоволення лише частково апеляційної скарги відповідача та позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах,

-з відповідача на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за позов, слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача у розмірі 220,22 грн. (розрахунок: судовий збір за позов 5947,47 грн. *сума задоволених позовних вимог позивача 22022,00 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 594747,24 грн.); таким чином, позивач у суді апеляційної інстанції має право на компенсацію 330,33 грн. (розрахунок: 220,22 грн. *150%/100%), а разом 550,55 грн.

-відповідач мав би право за рахунок держави у цій справі компенсувати судовий збір за апеляційну скаргу у розмірі 8590,88 грн. (розрахунок: судовий збір за апеляційну скаргу: судовий збір за позов 5947,47 грн. * 150%/100% = 8921,21 грн. *сума задоволених вимог апеляції 572725,24 грн. (розрахунок: 594747,24 грн. 22022,00 грн.)/сума задоволених вимог позивача судом першої інстанції 594747,24 грн.),

-проте, як було встановлено апеляційним судом вже після відкриття апеляційного провадження у цій справі, апелянтом у цій справі при подачі вищезазначеної апеляційної скарги було сплачено судового збору за апеляційну скаргу на користь держави лише у розмірі 1261,50 грн. (а.с. 38), таким чином, недоплата судового збору апелянтом при подачі апеляційної скарги складає 7659,71 грн. (розрахунок: 8921,21 грн. - 1261,50 грн.),

-в порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України при частковому задоволенні позову позивача та апеляційної скарги відповідача, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, апеляційний суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні; звідси, сплачений відповідачем за апеляційну скаргу 1261,50 грн. 550,55 грн. = 710,95 грн., таким чином, відповідач має право на компенсацію за рахунок держави судового збору у цій справі у розмірі лише 710,95 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення (постанову).

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнутиз ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.11.2010 року по 20.06.2021 року у розмірі 22022,00 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 710,95 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому постановою КМУ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 21.05.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.