Справа № 299/1934/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року у складі судді Трагнюка В.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

встановив :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб. Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Єлізавета є дитиною з інвалідністю.

У зв`язку з тим, що між сторонами по справі були припинені фактичні шлюбні відносини, сторони з березня 2023 року проживають окремо. Позивач займається доглядом та вихованням дітей, які знаходяться на її утриманні та вихованні. Окрім того, донька ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям, а саме " ОСОБА_6 ".

Позивач зазначає, що саме вона самостійно виконує майже всі обов`язки, які покладені на обох батьків.

Також позивач зазначає, що значні витрати йдуть на лікування, хоч позивач і офіційно працює та має постійну роботу, однак коштів не вистачає покрити витрати на утримання лікування та виховання дітей, а тому вимушена звернутися з даним позовом, оскільки це єдина можливість вплинути на чоловіка та отримувати від нього фінансову допомогу для спільних дітей регулярно, стабільно та без постійних тривалих сварок, позаяк діти ростуть і їхні потреби постійно збільшуються, а особливо якщо враховувати, що донька потребує значно більшої уваги обох батьків та значно більших фінансових витрат ніж дитина, яка є цілком здоровою та розвивається відповідно до свого віку.

Вказує, що це важливий крок для забезпечення добробуту та належного догляду за дітьми, зокрема для забезпечення необхідної медичної допомоги та іншої підтримки для доньки ОСОБА_5 , яка має аутизм та потребує спеціального догляду задля забезпечення всіх необхідних умов та її особливих потреб. Все це відповідно і коштує не дешево та вимагає додаткових витрат.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 в частці від доходу відповідача в розмірі 65 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути додаткові витрати на лікування дочки в розмірі 15 000 гривень щомісячно, починаючи з 10 листопада 2023 року і до досягнення дитини повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від 20.03.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, просить зазначене рішення змінити в частині стягнення аліментів, а у частині стягнення додаткових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано той факт, що в судовому засіданні 20 травня 2024 року під час заслуховування сторін відповідач чітко сказав, що «визнає позов в частині 35% від заробітку щомісячно та додаткові витрати на лікування». Суд у своєму рішенні призначив аліменти нижчі ніж визнав відповідач, зокрема, ухвалив стягувати 33% від заробітку відповідача та без додаткових витрат на лікування дитини. Таким чином, самому відповідачу залишається 67% заробітку для задоволення своїх власних потреб, що є непропорційно високою часткою, враховуючи обов`язки батьків щодо утримання своїх дітей, особливо, коли діти мають медичні проблеми зі здоров`ям. Суд не дослідив ту обставину, що позивач вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення із відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, серед яких дитина, яка має проблеми зі здоров`ям, оскільки виплати відповідача є несистематичними. Вказує, що як у позовній заяві, так і в поясненнях у залі суду позивачка не оспорювала ту обставину, що відповідач не платить коштів на лікування дитини. Однак, звертає увагу, що метою звернення до суду із даним позовом є встановлення систематичної та безумовної щомісячної сплати аліментів, оскільки в іншому випадку позивачці щоразу потрібно просити відповідні кошти та чекати.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про витребування з ГУ ДПС у Закарпатській області інформацію про отримані доходи відповідача ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, як фізичної особи та як фізичної особи-підприємця.

Стосовно поданого клопотання слід зазначити наступне.

Так, в суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_7 заявляв клопотання про витребування доказів, а саме, інформацію про отримані доходи ОСОБА_2 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, та інформацію про наявність в нього банківських рахунків із зазначенням найменування банківської установи та грошових вкладів (а.с.42).

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2024 року клопотання представника позивача задоволено.

Витребувано з ГУ ДПС у Закарпатській області інформацію про отримані доходи ОСОБА_2 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, та інформацію про наявність в нього банківських рахунків із зазначенням найменування банківської установи та грошових вкладів (а.с.46-47).

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 27 червня 2018 року у справі №756/1529/15-ц перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

На момент розгляду справи в суді першої інстанції, клопотання про витребування з ГУ ДПС у Закарпатській області інформацію про отримані доходи відповідача ОСОБА_2 , за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, як фізичної особи та як фізичної особи-підприємця, в суді першої інстанції не заявлялось.

При цьому, оскаржуване рішення ухвалено 20 травня 2024 року, натомість інформацію про отримані доходи відповідача ОСОБА_2 представник апелянта просить витребувати за період з 01.01.2024 по 30.06.2024.

Відтак, клопотання про витребування з ГУ ДПС у Закарпатській області інформацію про отримані доходи відповідача ОСОБА_2 , за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, як фізичної особи та як фізичної особи-підприємця не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментних виплат на одну дитину встановлений на рівні не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень статей 183,184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб (а.с.13).

Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17,18).

З березня 2023 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо.

Діти сторін проживають разом з позивачкою.

Донька сторін ОСОБА_4 хворіє на аутизм, що значно підвищує витрати на її утримання та лікування.

Між сторонами на момент пред`явлення позовної заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільних дітей.

Позивач у позовній заяві зазначає, що офіційно працює та має постійну роботу.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працює, його середній заробіток складає 35 000 гривень у місяць, інших осіб на утриманні не має.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувшись із вказаним позовом просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 в частці від доходу відповідача в розмірі 65 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Отже, одержувач аліментів скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача.

Згідно прослуханого диску звукозапису судового засідання суду першої інстанції слідує, що відповідач частково визнав позов, і зокрема зазначав, що з нього може максимально бути стягнуто 35% його доходу.

Суд першої інстанції вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення аліментів на дітей ОСОБА_3 , народження та ОСОБА_4 , вірно виходив з рівного обов`язку обох батьків забезпечувати своїх дітей, майнового стану сторін та врахував, що відповідачем частково визнано позов і оскільки позивачем заявлено вказану вимогу у частці від доходу, найбільш наближено визначив розмір аліментів 1/3 частку від доходу відповідача на двох дітей.

Рішення у цій частині є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Стосовно позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на доньку ОСОБА_4 слід зазначати наступне.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

ОСОБА_4 хворіє, потребує значні кошти на лікування, що підтверджено протоколами оглядів, актами, наданих послуг, квитанціями про сплату медичних послуг, ліків.

Відповідно до довідки від 26.03.2024, виданої ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_4 систематично відвідує центр розвитку дитини « ОСОБА_8 ».

Так, згідно з акту наданих послуг реабілітації у центрі розвитку дитини «Янголятко» ОСОБА_4 із 14.07.2023 по 29.07.2023 за заняття: нейрокорекція за індивідуальною програмою, курс Томатіс-терапії, логопедичні заняття, заняття з психологом, курс сенсорної інтеграції загальна вартість таких послуг склала 25780 (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень (а.с.23).

Відповідно до акту наданих послуг реабілітації у центрі розвитку дитини «Янголятко» ОСОБА_4 із 18.09.2023 по 03.10.2023 за заняття: заняття з психологом, нейрокорекція за індивідуальною програмою, заняття у логопеда з логопедичним масажем, гідромасаж, мікрополяризація загальна вартість таких послуг склала 23000 (двадцять три тисячі) гривень (а.с.56).

Згідно з акту наданих послуг реабілітації у центрі розвитку дитини «Янголятко» ОСОБА_4 із 06.11.2023 по 21.11.2023 за заняття: заняття з психологом, нейрокорекція за індивідуальною програмою, заняття у логопеда з логопедичним масажем, гідромасаж, логопедичне групове заняття, курс Томатіс загальна вартість таких послуг склала 26450 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят) гривень (а.с.55).

Відповідно до акту наданих послуг реабілітації у центрі розвитку дитини «Янголятко» ОСОБА_4 із 13.03.2024 по 28.03.2024 за заняття: нейрокорекція за індивідуальною програмою, корекційні заняття з психологом, гідромасажна ванна, апаратний масаж, логопедичні заняття, курс Томатіс-терапії, групові заняття загальна вартість таких послуг склала 35900 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) гривень (а.с.53).

Згідно огляду психолога у дитячій поліклініці «Веселка» рекомендовано ОСОБА_4 продовжувати займатися комплексною корекцією.

Як слідує з рахунку про оплату медичного психолога ОСОБА_9 , загальна сума за надані ОСОБА_4 послуги становить 29700 (двадцять дев`ять тисяч) гривень (а.с.58).

Відтак, матеріалами справи доведено необхідність додаткових витрат на доньку сторін ОСОБА_5 .

Відмовляючи в частині позовної вимоги про стягнення додаткових витрат суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній спір щодо додаткових витрат на утримання дитини, оскільки всі додаткові витрати, які потребує донька сторін у зв`язку з хворобою несе відповідач добровільно.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач не оспорювала ту обставину, що відповідач надає кошти на лікування дитини, при цьому вказувала, що виплати відповідача є несистематичними, і такі здійснюються після тривалих сварок.

При цьому, метою звернення позивачки до суду із вказаним позовом слугувало саме встановлення систематичної та регулярної щомісячної сплати відповідачем додаткових витрат, для забезпечення необхідної медичної допомоги та іншої підтримки для доньки сторін ОСОБА_5 , яка має аутизм та потребує спеціального догляду задля забезпечення всіх необхідних умов та її особливих потреб.

З огляду на викладене, колегія суддів вбачає наявність підстав для стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 .

Водночас, з врахуванням доходу відповідача, стягнення з відповідача 1/3 аліментів на утримання дітей та рівного обов`язку обох батьків щодо забезпечення дитини, суд вважає можливим стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи наведене, відповідно до ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 20.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 20.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: