Справа № 587/207/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2025 року до Сумського районного суду Сумської області представник заявника ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з утримання багатоквартирним будинкомв сумі 5929,23 грн та судового збору в сумі 302,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви про видачу судового наказу є зобов`язання, які випливають з надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17.

Оскільки вимоги заяви стосуються заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , де і надаються вказані послуги, то заява має розглядатись за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто, за правилами виключної підсудності.

Частиною 8 статті 165 ЦПКУкраїни передбачена можливість постановлення ухвали про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи-підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду.

У даному випадку боржник ОСОБА_1 не є юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, а тому процесуальні підстави для передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити. Така відмова не перешкоджає представнику заявника звернутися з аналогічною завою за належною підсудністю.

Крім того ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 162-167 ЦПК України суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС», боржник: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Гончаренко