Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної А.О.,

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

за участю представника відповідача Черкавського Ю.С.,

справа № 179/532/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно якої позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 201 у розмірі 79 858,88 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.01.2019 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 201, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн., який пізніше було збільшено до 45 635 грн. Відповідач не виконала свої кредитні зобов`язання належним чином, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.02.2024 складає 79 858,88 грн., з яких: 45 626,22 грн. - заборгованість за кредитом, 34 232,66 грн. заборгованість за процентами. Просить суд стягнути заборгованість в сумі 79 858,88 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням суду від 15.05.2024 позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2024 заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року по цивільній справі № 179/532/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший українській міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.08.2024 витребувано у Акціонерного товариства «Перший українській міжнародний банк» дані щодо строку дії картки, яка видавалася для обслуговування рахунку на підставі договору № 201 від 29.01.2019, який був укладений з ОСОБА_1

14.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки в матеріалах справи відсутній доказ, який підтверджує надсилання відповідачу досудової вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором. Адресу відповідача вказано не вірно, доказів отримання немає, тому банк не виконав досудовий порядок та надіслав вимогу за невідомою адресом, а тому у відповідача відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Щодо нарахування відсотків, то у заяві, на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, підписаній сторонами, умови договору про розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування ним, сплати інших платежів. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме умови та тарифи, викладені у Публічній пропозиції позивача на укладання договору розуміла відповідачка і погодилася з ними, підписуючи заяву.

Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою, то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладання договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його зміст.

Крім того, розрахунок заборгованості за кредитним договором, доданий до позову, не містить суму, на яку нараховуються проценти, розмір процентної ставки за якою здійснено розрахунок відсотків, період, за який здійснено розрахунок відсотків тощо, а тому неможливо встановити порядок утворення сум, зазначених позивачем, період її утворення, їх розмір.

Крім того, довідку про збільшення кредитного ліміту до 45 635 грн. суд не може прийняти до уваги, оскільки її складання залежить виключно від позивача, указана довідка є не підписаною. З виписки не вбачається зарахування коштів 03.03.2022 у сумі 45 635 грн. Крім того, нарахування відсотків припиняється в червні 2022 року, що підтверджується випискою по рахункам а тому і строк дії картки закінчився у вказаний термін. А тому усі відсотки, які були нараховані після червня 2022 року нараховані неправомірно і є всі підстави для відмови у задоволенні вказаних вимог.

24.07.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що підтвердженням надання відповідачу кредиту є заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 29.01.2019, яка була підписана відповідачем. Паспорт споживчого кредиту також був підписаний відповідачем. Банк надав позивачу грошові кошти, ліміт кредитування 15 000 грн. Підписанням заяви відповідач підтвердила, що погоджується із взаємодією на умовах ДКБО. Правова підстава кредитування на умовах надання кредитної картки з відновлювальною кредитною лінією зазначена у п. 4.2 (сторінка 28 ДКБО). Банківські виписки за рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. Проценти є складовою кредиту, а обов`язок відповідача є сплата процентів за користування кредитом, який наданий відповідачу у тимчасове платне користування. Відповідач підтвердила у заяві, що всі умови кредитування йому зрозуміли та не потребують додаткового тлумачення. У паспорті споживчого кредиту передбачена умова про процентну ставку та її розмір.

Кредит наданий відповідачу на умовах овердрафту. Кредит не надавався відповідачу одним платежем з щомісячним графіком погашення кредиту.

Банк не здійснював дострокове стягнення кредитної заборгованості відповідача. Письмова вимога від 01.02.2024 не є вимогою про дострокове стягнення заборгованості у розумінні ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». У листі немає жодних відомостей про дострокове стягнення кредиту. Із виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що відповідач 12.01.2023 здійснювала останні дії по поточному рахунку, на якому обліковувалися кредитні кошти у формі овердрафту. Із розрахунку заборгованості слідує, що останнє нарахування платежів відбулося 30.11.2023. Лист був направлений 01.02.2024, тому не є вимогою про дострокове стягнення кредиту, тому обґрунтування відповідача, що зазначений лист є вимогою про дострокове стягнення кредиту є безпідставним та не відповідає обставинам справи, враховуючи тип наданого кредиту (овердрафт) та враховуючи зміст листа.

Банківська картка є лише інструментом користування кредитним рахунком і закінчення строку дії картки жодним чином не припиняє дію кредитного договору та не впливає на обов`язок відповідача сплачувати заборгованість за кредитним договором. Тому просять суд задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не з`явився, представником у позовній заяві зазначено про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у позовних вимогах позивача.

Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що згідно з заявою № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено 29 січня 2019 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 кредитний договір № 201 та видано кредит в сумі 15 000 гривень. (том 1, а.с. 9 зв.стор.).

Підписавши заяву №201 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 29.01.2019, відповідач ОСОБА_1 погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО).

29 січня 2019 року ОСОБА_1 також був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що позичальнику відкрито кредитну лінію. Сума/ліміт споживчого кредиту 15 000 грн. зі строком користування споживчим кредитом 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Цільове призначення - загальні споживчі цілі, в тому числі за договором страхування. Розмір стандартної процентної ставки за користування споживчим кредитом 47,88 % річних. В разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка 62 % річних: з 1 (першого) дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом (том 1, а.с. 10).

Підписана відповідачем анкета-заява та паспорт споживчого кредиту містять відомості про умови кредитування, в тому числі, й щодо розміру процентів за користування кредитними коштами - 47,88 % річних.

Підписавши заяву №201 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 29.01.2019, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).

У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт 15 000 грн.

До Заяви №201 позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки (том.1, а.с. 154-188, том 2, а.с.11-45).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 15 000 грн., який було збільшено до 45 635 грн. (том 1, а.с. 27).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту вбачається, що по договору № 201 від 29 січня 2019 року 19.06.2019 було збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн., 17.10.2019 року було збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн., 13.02.2020 року було збільшено кредитний ліміт до 30 000 грн., 10.07.2020 року було збільшено кредитний ліміт до 35 000 грн., 16.11.2020 року було збільшено кредитний ліміт до 40 000 грн., 18.03.2021 року було збільшено кредитний ліміт до 43 000 грн., 12.01.2022 року було збільшено кредитний ліміт до 46 000 грн., 15.02.2022 року було збільшено кредитний ліміт до 50 000 грн., 27.02.2022 року було зменшено кредитний ліміт до 40 635 грн., 03.03.2022 року було збільшено кредитний ліміт до 45 635, 00 грн. (том 1, а.с. 27).

Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період часу з 29.01.2019 по 01.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року у розмірі 79 858,88 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 45 626,22 грн. та заборгованості по відсотках у розмірі 34 232,66 грн. (том 1, а.с. 27 зв.стор.-29, 30-37).

З метою досудового врегулювання спору банком відповідачу було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/74 від 01 лютого 2024 року про наявність заборгованості за кредитом з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №201 у розмірі 79858 грн. 88 коп., не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів). (том 1, а.с. 24-26).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спірний кредитний договір № 201 від 29.01.2019 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки відповідачем підписано заяву № 201про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, які містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, то сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок погашення заборгованості, тощо.

За умовами кредитного договору передбачено погашення кредиту щомісячними платежами, в той же час з розрахунку заборгованості вбачається, що з лютого 2023 року позичальник припинила сплачувати грошові кошти на погашення кредиту, тому, наявні підстави стверджувати про порушення позичальником права позивача на повернення йому грошових коштів, наданих у кредит.

Із виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що вона 12.01.2023 здійснювала останні дії по поточному рахунку, на якому обліковувалися кредитні кошти у формі овердрафту. (том 1, а.с. 35).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Надана позивачем виписка по рахунку, згідно з вимогами ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що, на думку суду, достеменно свідчить про підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та користування ними. На спростування цих обставин відповідачем доказів не подано.

Отже, надані позивачем розрахунок і виписка з особового рахунку відповідача, є належними та допустимими доказами в справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми сплачених щомісячних процентів.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачем не надано.

Як вбачається з виписки по рахунку (том 1, а.с. 30-37) та розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано.

На час розгляду справи судом, представником відповідача не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Аргументи представника відповідача про те, що банком не надано належних та допустимих доказів встановлення кредитного ліміту, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту.

Доводи представника відповідача про те, що банком не надано доказів на укладання кредитного договору на тих умовах, які вказує банк у позові та не було узгоджено нарахування процентів та збільшення кредитного ліміту, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач користувався кредитними коштами, у тому числі після збільшення кредитного ліміту, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача та є належним та допустимим доказом у справі. З приводу збільшення розміру кредитного ліміту за договором, то слід зазначити, що банком надано довідку про збільшення кредитного ліміту, відомості якої представником відповідача належним чином не спростовані. Крім того відповідачка користувалася кредитними коштами в межах збільшеного кредитному ліміту та не зверталася до банку із заявою про його незаконне збільшення.

Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який складає 79 858,88 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 201 від 29 січня 2019 року в розмірі 79 858,88 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.38 звор.стор.), а тому, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 79 858 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.Андріївська, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Чорна