Провадження № 2/359/3567/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 січня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, якою ОСОБА_1 просить суд : стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 20 вересня 2022 року в сумі 340 000,00 доларів США, що еквівалентно становить 14 004 294,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 15 140,00 грн.

Разом з позовом, позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, якою просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :06:004: 0001, площа 0,2504 на, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0001, площа 0,2504 на, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208).

З метою досудової підготовки справи, судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснено запит для з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача. Так, 16 жовтня 2024 року суддею здійснено запит до Пристоличної сільської ради Бориспіль-ського району Київської області щодо надання інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

01 листопада 2024 року на електронну адресу суду з Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області надійшла відповідь щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, згідно якої встановлено, що ОСОБА_2 не зареєстрований за адресою вказаною у запиті.

За наслідком отримання вказаної відповіді, суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача. Так, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 905929, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

23 грудня 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкликання та повернення позовної заяви, якою просила : позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики повернути з усіма доданими до неї документами; скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року; повернути ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання позовної заяви у розмірі 15 140,00 грн. (квитанція № 47144754 від 14 жовтня 2024 року, оригінал якої знаходиться в суді).

У зв`язку з перебуванням судді Яковлєвої Л.В. у щорічній відпустці в період часу з 23 грудня 2024 року по 01 січня 2025 року включно, розгляд клопотання позивача здійснюється в перший робочий день після виходу з відпустки.

За змістом п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що провадження у справі ще не відкрито, заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повтор-ному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно положень ч. 2 ст. 133 ЦПК України порядок повернення судового збору встанов-люється законом.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 7 вказаного Закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви додано оригінал документу - платіжної інструкції №47144754 від 14 жовтня 2024 року, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 15 140,00 грн. за подання позову є належним доказом сплати судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Враховуючи наведене, а також те, що позовну заяву повернуто позивачу, суд вважає, що наявні підстави для повернення сплаченого судового збору в розмірі 15 140,00 грн.

З приводу клопотання позивача про скасування всіх заходів забезпечення суд приходить наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом правового висновку Верховного Суду України, наведеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25 травня 2016 року, який згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недоброго-вісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0001, площа 0,2504 на, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208).

Копію даної ухвали суду, відповідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, направлено для виконання Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

15 листопада 2024 року на адресу суду з Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла постанова державного виконавця Агатюка О.О. від 22 жовтня 2024 року про закінчення виконавчого провадження, винесену в межах виконавчого провадження № 76363954 з виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2024 року про забезпечення позову.

Згідно вказаної постанови, виконавче провадження з примусового виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2024 року про забезпечення позову закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про скасування заходів забезпечення, оскільки вказані заходи забезпечення позову вже скасовані державним виконавцем при виконання виконавчого провадження № 76363954 з виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2024 року про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись с. 150, 158, п.3 ч.4, ч. 7 ст.185, 258 261, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики- повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не пере-шкоджає повторному зверненню із такою самою позовною заявою до суду.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 (нуль) копійок, відповідно до платіжної інструкції №47144754 від 14 жовтня 2024 року.

В задоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва