Справа № 643/6359/24
Провадження № 2-о/643/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025

21 січня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Сахно Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує без участі матері малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги заяви мотивовані тим, що 26.06.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений шлюб, який розірваний 09.09.2019 за рішенням суду. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 визначено місце проживання дитини разом із батьком. Донька на даний час мешкає разом з батьком в орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Матір дитини фактично самоусунулась від виховання та утримання дочки, не проявляє жодної зацікавленості та не виявляє бажання опікуватись дочкою. ОСОБА_1 , як батько самостійно утримує та виховує доньку. Встановлення юридичного факту, про який просить заявник, необхідно для захисту прав та інтересів дитини, прав заявника та інтересів, як батька, який самостійно займається вихованням та утриманням доньки, для оформлення соціальної допомоги, тимчасового виїзду з дитиною за кордон тощо.

В судовому засіданні заявник та його представник у повному обсязі підтримав вимоги та доводи заяви, додавши на питання суду, що встановлення факту самостійного виховання та утримання доньки для заявника також потрібно для ТЦК з метою оформлення відстрочки від мобілізації, щоб донька не залишалася без піклування.

Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про визнання вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі останньої.

Із змісту зави ОСОБА_3 вбачається, що після розірвання шлюбу донька спочатку проживала з нею, але з часом почала проживати разом з батьком. Донька перебуває на повному утриманню батька, вихованням ОСОБА_5 займається виключено ОСОБА_1 , саме він займається навчанням та вихованням. ОСОБА_3 почала жити своїм життям, часто виїжджає за кордон, планує повністю переїхати за межі України. У ОСОБА_5 з батьком чудові відносини, вони мають спільні інтереси та повагу один до одного. З донькою у неї теплих відносин не вийшло та ОСОБА_3 не бажає наразі та в подальшому приймати будь-яку участь у вихованні та утриманні доньки.

В судовому засіданні представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради зазначив, що підтримує вимоги заяви та просить при постановленні рішення врахувати інтереси дитини.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримала обставини, викладені у заяві, підтверджуючи факт того, що мати не піклується нею, не цікавиться її життям. Мешкає разом з батьком з літку 2022 за своїм бажанням. Батько виховує та утримує її самостійно, матір участі не приймає. У матері своє особисте життя, на даний час мати мешкає у м. Харкові.

Суд, вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, опитавши неповнолітнього свідка, дійшов такого.

Так, судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Шлюб між батьками розірваний 09.09.2019 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком.

Дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, матір проживає в м. Харкові, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає.

Встановлення факту самостійного виховання дитини необхідне заявнику для захисту прав та інтересів дитини, особистих прав заявника, як батька, вирішення соціальних питань, оформлення відстрочки від мобілізації тощо.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В порядку ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право розуміють певний стан суб`єктивного права. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 08.05.2019 у справі № 454/1106/17.

Як встановлено судом між батьками дитини шлюб розірвано, визначено місця проживання дитини з батьком, матір участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, проживає в м. Харкові, тому встановлення факту заявнику про самостійне виховання дитини необхідне для вирішення як соціальних питань заявнику, так і оформлення відстрочки від мобілізації.

Отже, саме через підстави та обставини, що наведені у заяві та встановлені по справі, заявник вважає матір дитини такою, що фактично самоусунулась від виховання та утримання дочки, не проявляє жодної зацікавленості та не виявляє бажання опікуватись дочкою, не бере участі в житті дитини, не спілкується з нею, матеріально не утримує тощо. І саме це надає підстави вважати його таким батьком, який виховує дитину самостійно.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 по справі №201/5972/22 зроблено такі висновки: «За встановлених у цій справі конкретних обставин факт самостійного виховання дитини батьком не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду». Крім цього, пункт 74 постанови «фактично всі сімейні права та обов`язки врегульовані нормами СК України і можуть бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та на думку суду не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно їх виконує».

Підставами для прийняття таких висновків, вбачається те, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Велика Палата ВС виснувала, що в цій справі наявний спір про право, а тому доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

Крім цього, якщо підставами для такого факту є обставини, що визначені для позбавлення батьківських прав, а саме ухилення від виконання обов`язків із виховання та утриманню дитини. Тобто якщо дії матері свідомі вона має можливість займатися дитиною, але не хоче цього робити (винні дії чи бездіяльність матері), то звертатися в окремому порядку не можна суд залишить такий позов без розгляду. Оскільки він повинен вирішуватися у позовному провадженні через позбавлення батьківських прав (про що і зазначено в Постанові ВП ВС від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22,№ 14-132цс23

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи вказану вище позицію Верховного Суду, заява про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право, а тому такий спір підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ч.6 ст. 294 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Роз`яснити заявнику, що останній може подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сугчова