Провадження № 2/686/269/25
УХВАЛА

23 січня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю: представника відповідача Панькової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.

29.11.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання недійсним кредитного договору.

В судовому засіданні представник відповідача просила прийняти до розгляду поданий зустрічний позов, поновивши строк для його подачі, та перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника.

Вирішуючи питання прийняття зустрічного позову для спільного розгляду із первісним, суд зазначає про наступне.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, враховуючи викладене, оскільки суд, на даний час, ще не перейшов до стадії з`ясування обставин справи і дослідження доказів, беручи до уваги, що неможливість вчасного подання зустрічної позовної заяви представник відповідача пов`язує з отриманням примірника позовної заяви лише 02.10.2024 року, з метою недопущення обмеження права відповідача на доступ до суду та з метою економії процесуального часу, суд вважає за необхідне поновити строк для подання зустрічної позовної заяви.

Також, судом встановлено, що зустрічна позовна заява відповідача відповідає вимогам ст. 175, 177, 194 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч.2 ст.193 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.193 ЦПК України, вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, приймаючи до уваги, що вимоги за первісним та зустрічним позовами взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, форма і зміст зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. 194 ЦПК України, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання зустрічного позову, прийняти зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження з первісним.

Водночас, у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи наведене, оскільки вказані позовні заяви взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема вони виникають з одних спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про прийняття зустрічного позову підлягає задоволенню, а також слід перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання для розгляду справи по суті на підготовче судове засідання, яке відкласти для можливості подачі представником позивача відзиву на зустрічний позов.

Керуючись ст. 127, 175, 177, 189, 193, 200, 247, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Клопотання представника відповідача Панькової Олени Юріївни про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви задовольнити.

Визнати причини пропуску відповідачем ОСОБА_1 процесуального строку для подачі зустрічного позову поважними та поновити вказаний строк.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання недійсним кредитного договору, об`єднавши її в одне провадження зі справою №686/15408/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання для розгляду справи по суті на підготовче судове засідання, яке відбудеться 27 лютого 2025 року 10 годину 00 хвилин, в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 117, поверх №2, каб №8), про що повідомити учасників справи.

Роз`яснити відповідачу за зустрічною позовною заявою право надати відзив на зустрічний позов відповідно до ст.178 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали, надіслати його копію та доданих документів позивачу за зустрічним позовом та надати суду підтвердження його надіслання позивачу за зустрічним позовом.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом його право надати до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву протягом п`яти днів з моменту отримання, надіслати копію відповіді на відзив відповідачу та надати суду підтвердження його надіслання.

Відповідач за зустрічним позовом має право протягом п`яти днів з моменту отримання надати заперечення на відповідь на відзив, копію якого надіслати позивачу за зустрічним позовом та надати суду підтвердження його надіслання.

У разі ненадання відповідачем за зустрічним позовом відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій Стефанишин