Справа № 175/9332/24
Провадження № 2-з/175/7/25
УХВАЛА

"21" січня 2025 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали заяви представника Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Представник Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що за три місяці експлуатації позивач проїхав на автомобілі 12585 км, що становить у середньому 4195 км на місяць. Новий автомобіль станом на 15.07.2022 року (дата продажу) коштував 3190371,33 грн., а зараз ціна на базову комплектацію аналогічної марки нового автомобіля становить 4708259,00 грн. Позивач придбав автомобіль за 2000 000,00 грн., який після придбання двічі було пошкоджено і відремонтовано не на офіційному СТО. Разом з тим експлуатація автомобіля позивачем під час розгляду цієї справи, у разі ухвалення судом рішення на його користь, призведе до збільшення матеріальних збитків відповідача, пов`язаних із заміною автомобіля, оскільки зменшить його ринкову вартість порівняно з тією, яку він мав би на момент подання позивачем позову. Крім того, неодноразове потрапляння позивача у дорожньо-транспортні пригоди за короткий проміжок часу може свідчити про систематичне нехтування ним вимогами правил дорожнього руху, що в свою чергу створює додаткові значні ризики подальшого пошкодження автомобіля під час його експлуатації позивачем, що призведе до збільшення матеріальних збитків відповідача, а у разі якщо автомобіль буде суттєво пошкоджено або знищено в результаті ДТП, то це ускладнить виконання рішення суду або взагалі зробить таке виконання неможливим.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони здійснювати певні дії.

Таким чином цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддею встановлено, що представник Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» просить суд заборонити позивачу експлуатувати автомобіль марки Mercedes-Benz AMG GLE 53 4MATIC, а також передавати вказаний автомобіль для експлуатації іншим особам; зобов`язати позивача забезпечити збереження автомобіля в технічному стані, не гіршому ніж на дату звернення до суду з позовною заявою.

При цьому представник відповідача лише зазначив про ймовірну можливість пошкодження автомобіля позивачем внаслідок ДТП та про можливе погіршення стану автомобіля внаслідок експлуатації, проте жодним чином не обґрунтував та не надав будь-яких доказів на підтвердження вищенаведеного.

Крім того, суддя враховує той факт, що 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З огляду на викладене, суддя вважає, що забезпечення позову шляхом заборони позивачу експлуатувати автомобіль та передавати його для експлуатації іншим особам, впливає не тільки на права позивача, а й на права членів його сім`ї, які у разі виникнення загрози життю та здоров`ю внаслідок бойових дій на території України, будуть позбавлені можливості переміщення та евакуації.

Щодо зобов`язання позивача забезпечити збереження автомобіля в технічному стані, не гіршому ніж на дату звернення до суду з позовною заявою, суддя звертає увагу на те, що технічний стан об`єкта це стан, який характеризується в певний момент часу, за певних умов зовнішнього середовища значеннями параметрів, установлених технічною документацією на об`єкт.

При цьому до факторів, під впливом яких змінюється технічний стан об`єкта, можна віднести, зокрема, дії кліматичних умов, старіння з часом, операції регулювання і налагодження в ході виготовлення або ремонту, заміну елементів, що вийшли з ладу, що, на думку суду, унеможливлює виконання позивачем даного виду забезпечення позову.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем не наведено відповідного обґрунтування та не підтверджено жодними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову призведе в подальшому до ускладнення виконання рішення суду по даній справі, а також докази на підтвердження того, що такі види забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, суддя доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель