Справа № 346/6564/24
Провадження № 2/346/602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Хмельницької І.Л.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 12.12.2015 року сторони перебувають у шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають в їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги, він постійно її принижує, застосовує до дітей фізичне насильство, проявляє безпідставну ревність. Між ними часто виникають різного роду непорозуміння, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Впродовж останніх 8 місяців сторони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Також зазначає, що після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачу важко самостійно їх утримувати дітей, оскільки діти ростуть та потребують покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя дитини. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, де отримує високі доходи, стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що вона намагається забезпечити дітей усім необхідним; проживати з відповідачем та перебувати з ним у шлюбі вона категорично не бажає, оскільки неодноразово намагалась зберегти сім`ю, однак, це не дало жодних результатів. Відповідач неодноразово в присутності дітей принижував її честь та гідність, вчиняв сварки, при цьому зазначає, що їхня дитина має особливі потреби (хворіє епілепсією), якій не потрібні зайві хвилювання. Також відповідач раніше був зареєстрований як підприємець, тому, враховуючи, що він хворий, тому вважає можливим присудити з нього аліменти в розмірі по 1 500 грн. чи 2 000 грн. на дитину.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що він не погоджується з вказаними в позовній заяві причинами для розірвання шлюбу, хоче зберегти сім`ю, щоб не травмувати дітей, однак, шляхом вжиття яких заходів пояснити не може. У нього відсутня можливість сплачувати визначений позивачем розмір аліментів, оскільки він ледь сам виживає та взагалі на даний час не може їх сплачувати, адже йому необхідні кошти на лікування у зв`язку з хворобою з 2017 року, відповідних документів щодо його інвалідності ще не оформив, а також він приносить продукти харчування, а діти в достатній мірі забезпечені одягом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 сторони одружилися 12.12.2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 614 (а.с. 5).

Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11-13).

Факт реєстрації вказаних дітей за місцем проживання позивача стверджується даними витягів з реєстру територіальної громади №2024/006502323, №2024/006502305 та №2024/006502317 від 04.06.2024 року, виданих Печеніжинською територіальною громадою (а.с. 8, 9, 10).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Таким чином, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, тому шлюб між ними слід розірвати. Незгода відповідача з причинами розлучення, зазначеними позивачем, не спростовує факту того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також суд звертає увагу, що відповідач хоч і зазначав про бажання зберегти сім`ю, однак, клопотання про надання сторонам строку для примирення не заявляв та жодним чином не аргументував можливість збереження сім`ї, при цьому висловлював докори в сторону позивача.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, лікування при необхідності, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі, по 1 800 грн. щомісячно на кожну дитину, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Заперечення відповідача в цій частині вимог суд до уваги не бере, оскільки він як батько зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а доказів негативного стану здоров`я ним не надано.

Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дітей, враховуючи, що відповідно до ст. 180 СК України позивач також зобов`язана приймати участь в їхньому утриманні.

Крім того, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, як за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 180-182, 184, 191 СК України та, керуючись ст.ст. 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстровано 12.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 614, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Джурків Коломийського району Івано-Франківської області, жительки та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказана сума підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів розпочати з 09 грудня 2024 року і проводити до досягнення вказаними дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок на користь держави на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Джурків Коломийського району Івано-Франківської області, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15 січня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.