Справа №591/8431/21
Провадження № 2-ві/591/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Клименко А.Я. по справі № 591/8431/21 провадження № 6/591/14/25,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Клименко А.Я. перебуває цивільна справа № 591/8431/21 провадження № 6/591/14/25 за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

24 січня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід складу суду у справі № 591/8431/21 провадження № 6/591/14/25, яку він мотивує тим, що суддею Клименко А.Я. 13 листопада 2023 року було ухвалено рішення у справі №591/8431/21, яке постановою Сумського апеляційного суду від 06 червня 2024 р. було скасовано. Вважає, що суддя не має права повторно брати участь у даній справі, тому суддя підлягає відводу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом без повідомлення учасників справи, окрім тих випадків, коли суд визнає за потрібне заслухати учасників справи.

Суд, вививши заяву та матеріали цивільної справи не вважає за необхідне здійснювати виклик учасників справи для вирішення відводу, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд заяви про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Зарічного районного суду м. Суми, які затверджені рішенням зборів суддів від 09.06.2015 р. №35 ( із подальшими змінами та доповненнями), раніше визначеному судді, слідчому судді, колегії суддів передаються судові справи (матеріали кримінального провадження), зокрема, щодо: заяв та клопотань з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, поданих до суду, що розглядав справу.

Отже, скасування рішення судді, в розумінні ст. 37 ЦПК України, не свідчить про неможливість участі такого судді у розгляді питань, пов`язаних з виконанням судових рішень такої справи, які по своїй суті не є новим розглядом в суді першої інстанції справи за позовом заявника.

Щодо посилання заявника на ст. 36 ЦПК, то слід зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Розглядаючи вказані доводи, суд виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді вирішальне значення має можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Викладені у заяві обставини зводяться до незгоди заявника з тим, що справу розглядає той самий суддя, який виніс рішення по суті справи, що було скасовано судом апеляційної інстанції. Проте, вказана обставина не свідчить про упередженість судді під час розгляду його заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, під час розгляду заяви ОСОБА_1 не встановлено обставин, які б були підставами для відводу судді Клименко А.Я. по цивільній справі № 591/8431/21, а тому в задоволенні заявленого відводу належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Клименко А.Я. по справі № 591/8431/21 провадження № 6/591/14/25 за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Сибільов