БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/113/25
Справа № 355/121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу

В С Т А Н О В И В:

15.01.2025 до Березанського міського суду Київської області на підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області від 07.03.2024 надійшла цивільна справа за вказаним вище позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Капшученко І. О.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеженн, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частини 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду в постановах від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, від 10.10.2019 у справі № 366/3185/18, від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, від 02.02.2022 у справі № 185/8191/16-ц, від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц, є усталеними у даних правовідносинах та враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Предметом позову в даній справі є стягнення заборгованості за надані послуги розподілу природного газу, що надаються за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Березанського міського суду Київської області.

З огляду на викладене, на дані спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, встановлені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а тому позовна заява має бути розглянута судом за місцем знаходження нерухомого майна.

Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX в п.п. 10 п. 1, п.п. 10 п. 3 у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні затверджено Баришівську територіальну громаду з адміністративним центром у смт. Баришівка, до якої увійшли Баришівська, Бзівська, Веселинівська, Волошинівська, Гостролуцька, Дернівська, Коржівська, Корніївська, Лукашівська, Лук`янівська, Масківецька, Морозівська, Паришківська, Перемозька, Подільська, Рудницька, Сезенківська, Селичівська, Селищанська територіальні громади.

Відповідно до положень п. 3-1 розділу 12 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, оскільки нерухоме майно розташоване в с. Корніївка Броварського району Київської області, яке до прийняття постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX входило до складу Баришівського району Київської області, дана справа підсудна Баришівському районному суду Київської області відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

При цьому, норма п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України прямо вказує на необхідність передачі справи на розгляд суду, до виключної підсудності якої вона належить, що забезпечує, серед іншого, розгляд справи повноважним судом, визначеним законом.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, оскільки місцезнаходження нерухомого майна не відноситься до територіальної юрисдикції Березанського міського суду Київської області, суд вважає за необхідне цивільну справу № 355/121/24 передати на розгляд за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області за місцезнаходженням цього майна.

В даному випадку суд не змінює підсудність даної справи, а скеровує її до належного суду, до територіальної підсудності якого її віднесено процесуальним законом, виходячи з категорії та предмету спору, як вони визначені позивачем у позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 27, 30-32, 259-261, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 355/121/24 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - передати на розгляд до Баришівського районного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко