Справа №: 272/448/24
Провадження № 2/272/49/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді - Карповця В.В.,
з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,
розглянувши в м. Андрушівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначав, 24 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у формі розписки. Згідно вказаної розписки Позивач передав Відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 136000,00 грн., які ОСОБА_2 мав повернути до 20.12.2023.
Умовами вказаної розписки також встановлено, що у разі неповернення Відповідачем грошових коштів у вказаний термін, він зобов`язується виплачувати пеню у розмірі 2 % від суми боргу за кожен день прострочення.
Незважаючи на досягнуту домовленість, відповідач у зазначений в розписці строк борг не повернув, чим порушив права Позивача.
ОСОБА_1 неодноразово звертався усно по телефону та при особистих зустрічах до Відповідача з проханням повернути зазначені кошти, однак ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконував.
12.04.2024 засобами поштового зв`язку Відповідачу було направлено претензію з вимогою про негайне повернення Позивачу грошових коштів, однак вказана претензія залишилась без відповіді.
Ураховуючи викладене Позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з Відповідача на його користь заборгованість в розмірі 139759,84 грн., яка складається з: 136000,00 грн. - основний борг; 1274,00 грн. - три відсотки річних; 847,44 грн. - пеня; 1638,40 грн. - інфляційне збільшення боргу та понесені судові витрати.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились.
Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. У поданій заяві адвокат Попель Д.В. зазначив, що вони повністю підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Інших заяв чи клопотань від позивача та його представника до суду не надходило.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у формі розписки (а.с. 11).
Зі змісту вказаної розписки вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг кошти в мусі 136000,00 грн. Позика є безвідсотковою.
ОСОБА_2 зобов`язується повернути позику у строк до 20.12.2023.
У випадку неповернення коштів в обумовлений термін відповідач зобов`язується виплатити пеню в розмірі 2 відсотки від суми за кожен день затримки.
Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (Стаття 1046 ЦК України).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Ураховуючи те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, суд доходить до висновку про укладеність договору позики у формі розписки.
У зв`язку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув позивачу у строк до 20.12.2023 грошові кошти в сумі 136000,00 грн., ОСОБА_1 надіслав йому 12.04.2023 претензію, в якій запропонував негайно повернути суму позики, пеню, три відсотки річних та інфляційне збільшення (а.с. 14, 18,19,20).
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання виконав та надав ОСОБА_2 позику у розмірі 136000,00 грн., що підтверджується розпискою про їх отримання, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики та не повернув у визначений розпискою строк (до 20.12.2023) позивачу грошові кошти, суд доходить до висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 136 тис. грн.
Статтями 549, 550 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).
Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач, окрім основоної суми боргу, просить стягнути з відповдіача на його користь 1274,00 грн. - трьох відсотків річних; 847,44 грн. - пені та 1638,40 грн. - інфляційного збільшення боргу, нарахованих за період з 21.12.2023 по 12.04.2024.
Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних, пені та інфляційних втрат.
Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1359,89 грн.
Вказані докази позивачем до закінчення судових дебатів суду надані не були.
За таких обставин суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 4, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики в розмірі 136000 (сто тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1359 (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) грн. 89 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:В. В. Карповець