КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/3512/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2686/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Олійника С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся досуду з вказаним позовом, в якому просив: витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:0101, площею 1,2785 га (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2019 року, номер запису про право власності: 31156043) та зобов`язати відповідачів відновити межі земельної ділянки в натурі;

витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:0117, площею 2 га (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2019 року, номер записку про право власності 31154615) та зобов`язати відповідачів відновити межі земельної ділянки в натурі;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6013, площею 0,6391 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_2 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6018, площею 0,6394 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_3 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6011, площею 1 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_4 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6012, площею 1 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_5 (а.с. 1-6).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки - визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 17-18).

Не погодившись з ухвалою суду, 02 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коваль Р.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 20-21, 49-50).

На обґрунтування скарги зазначав, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. З текстом вказаної ухвали представник позивача ознайомився 29.07.2024 року та того ж дня було направлено листом до суду заяву про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви у зв`язку з необхідністю більшого обсягу часу для виготовлення звітів про оцінку майна, що є предметом спору та просив продовжити строк на усунення недоліків до 09.08.2024 року. Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 08 серпня 2024 року одержавши звіти про оцінку майна, представником позивача було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви засобами поштового зв`язку. Водночас, районним судом не було розглянуто клопотання про продовження строку та постановлено передано оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви (а.с. 20-21, 49-50).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи викладене.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у строк, встановлений судом не виконав, станом розгляду справи не цікавився.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У ст. 175 ЦПК України визначені вимоги до позовної заяви.

Зокрема, за змістом ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив: витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:0101, площею 1,2785 га (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2019 року, номер запису про право власності: 31156043) та зобов`язати відповідачів відновити межі земельної ділянки в натурі;

витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:0117, площею 2 га (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2019 року, номер записку про право власності 31154615) та зобов`язати відповідачів відновити межі земельної ділянки в натурі;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6013, площею 0,6391 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_2 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6018, площею 0,6394 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_3 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6011, площею 1 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_4 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:165:6012, площею 1 га, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_5 (а.с. 1-6).

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки - залишено без руху. Надано позивачу для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Роз`яснено позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута (а.с. 10-12).

В ухвалі суд зазначив перелік недоліків, зокрема, що Позивачем не вказано ціни позову та не надано доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та представника позивача відсутні. Крім того, позивачем сплачено судовий збір, але суд позбавлений можливості перевірити розмір судового збору, оскільки позивачем не зазначено ціну позову щодо майнової вимоги (а.с. 10-12).

В матеріалах справи відсутні відомості щодо належного отримання позивачем копії ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року.

При цьому, 05 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Коваля Р.О., в якому останній зазначив, що з метою проведення оцінки позивачем було залучено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 , висновок про вартість майна має бути готовий до 09.08.2024 року. Разом з тим, зазначив про наявність електронного кабінету в системі ЄСІТС у представника позивача. Враховуючи викладене, просив продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви до 09.08.2024 року. До заяви долучив запит про проведення оцінки нерухомого майна (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Проте, судом першої інстанції в порушення вказаних вимог с. 127 ЦПК України не вирішено подане позивачем клопотання щодо продовження строку виконання вимог ухвали суду.

На думку колегії суддів, таке клопотання судом повинно було бути вирішеним в той чи інший спосіб з врахуванням вимог закону та наявних у матеріалах справи даних, що стосується вирішення такого. Крім того, про вирішення такого клопотання повинна була бути повідомлена сторона позивача, яка добросовісно розраховувала на вирішення такого клопотання, оскільки вирішення такого клопотання та повідомлення про таке вирішення позивача з надало б йому можливості спрогнозувати дії суду та свої дії у випадку незадоволення такого клопотання.

Відтак, суд не вправі був вирішувати питання про повернення позовної заяви, оскільки це слід вважати передчасним.

При цьому, повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у строк, встановлений судом позивач не виконав, станом розгляду справи не цікавився.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що стороною позивача здійснювались дії на виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року, а саме в клопотанні представника ОСОБА_1 - адвоката Коваля Р.О., яке надійшло до суду 05.08.2024 року, було вказано про наявність електронного кабінету в системі ЄСІТС у представника позивача. Крім того, представник позивача просив продовжити строк усунення недоліків до 09.08.2024 року для подачі до суду звіту про оцінку спірного майна, яке залишилось судом першої інстанції без вирішення.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що 08.08.2024 року ним було направлено на адресу суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, проте, таке клопотання в матеріалах справи відсутнє, до апеляційної скарги копії такого клопотання з відомостями про його направлення до суду першої інстанції чи отримання судом першої інстанції такого клопотання не долучалось, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити вказані доводи апелянта.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься розписка від 21 серпня 2024 року про вручення представнику позивача наручно заяви про усунення недоліків з додатками, що підтверджує факт подання заяви про усунення недоліків до суду першої інстанції (а.с. 19).

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції допустивши порушення норм процесуального права та проявивши надмірний формалізм, дійшов передчасно дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яку відповідно до ст. 379 ЦПК України слід скасувати та матеріали справи направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова