Номер провадження 2-з/754/8/25
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргуза борговою розпискою, моральної шкоди та річних, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до Святошинського районного суду міста Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києвавід 25.12.2024 року вказану справу передано до за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.01.2025 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва суду від 27.01.2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Одночасно із поданою позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), а також на його грошові кошти, що знаходяться на будь-яких його рахунках, відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог. Невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно призведе до ускладнення вирішення судової суперечки, оскільки, в подальшому в будь-який момент може здійснити відчуження майна на користь інших осіб, а захист прав позивача в обраний ним спосіб не буде ефективним та не сприятиме поновленню порушених прав позивача.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходівзабезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Підставою для забезпечення позову позивач вказує той факт, що враховуючи значний розмір заборгованості відповідача та відповідно ціну позову, позивач вважає, що існує необхідність вжиття відповідних та розумних заходів судом по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно та активи відповідача, забороною вчиняти щодо нього будь-які дії, оскільки сума позову є значною та забезпечення, для позивача реального та ефективного виконання судового рішення суду в разі невжиття таких заходів є очевидною, оскільки відповідач не позбавлений права на відчуження свого майна та активів за час розгляду справи судом на користь третіх осіб, унеможливить виконання рішення суду в цій частині.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на майно та активи відповідача в межах суми позову в розмірі 950 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргуза борговою розпискою, моральної шкоди та річних -задовольнити частково.

Накласти арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), а також на його грошові кошти, що знаходяться на будь-яких його рахунках, відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 950 000 грн.

Копію ухвали направити на виконання до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Копію ухвали для пред`явлення до виконання видати позивачу та (або) його представнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Д.Буша