ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/235/25
У Х В А Л А

про залучення правонаступника

16 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача Миргород М. К.,

представника відповідача адвоката Гусара О. П.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2024 року в складі судді Зуб Г.А. у справі № 953/18458/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та просила зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести нежитлову будівлю (ангар), а також металеві конструкції (балкон) та сходи, що влаштовуються до раніше вказаної будівлі (ангару) по АДРЕСА_1 , привівши земельну ділянку комунальної власності за вищевказаною адресою до попереднього стану, згідно із схемою розташування будівель та споруд з інвентаризаційної справи № 43385, яка зберігається в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2024 року в задоволенні позовної заяви Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що склад відповідачів є неналежним, оскільки спірні правовідносини безпосередньо стосуються прав, інтересів та обов`язків нової власниці нерухомого майна ОСОБА_2 , якій 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 продав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак її до участі у справі як відповідача не залучено, з відповідним клопотанням до суду Харківська міська рада звернулась вже після закриття підготовчого засідання.

Не погоджуючись з рішенням суду 19 липня 2024 року Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Київського районного суду м. Харкова, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 був власником житлового будинку, загальною площею 100,8 кв м, житловою площею 78,3 кв м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 34 том 1).

У 2019 році ОСОБА_1 без дозволу органу місцевого самоврядування та без оформлення проектної документації побудовано на земельній ділянці за вказаною адресою металевий навіс-гараж, який Харківська міська рада наразі просить знести.

11 квітня 2023 року між ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах якої діяла ОСОБА_6 , укладено договір купівлі-продажу, що був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салигою Н.А. за реєстровим № 92, на підставі якого власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , стала ОСОБА_7 . Право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с. 116-120 том 2).

06 травня 2024 року Харківська міська рада подавала до суду клопотання про повернення справи до підготовчого засідання та про залучення співвідповідача (а.с. 111-115 том 2).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про повернення справи до підготовчого засідання та залучення співвідповідача.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року по справі № 910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справ N 264/5957/17).

У визначенні юридичної природи процесуального правонаступництва та формулюванні дефініції названого процесуального інституту слід ураховувати такі фактори: 1) передумова процесуального правонаступництва - безспірний перехід суб`єктивного права та (або) обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві; 2) одним із суб`єктів такої заміни (правопопередником) у матеріальному праві має бути особа, яка є стороною в цивільному процесі; 3) зміст процесуального правонаступництва - це перехід до правонаступника всіх процесуальних прав та обов`язків правопопередника.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. (постанова Верхового Суду від 24.09.2024 року № 372/752/21).

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина 3 статті 656 ЦК України), дарування (частина 2 статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина 1 статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Враховуючи обставини справи, зміст позовних вимог, слід дійти висновку, що судове рішення у справі може вплинути на права та інтереси ОСОБА_2 , яка з 11 квітня 2023 року є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою всебічного розгляду справи та повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення, враховуючи, що рішення у справі може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необхідним залучити до участі у справі ОСОБА_8 в якості сингулярного правонаступника відповідача ОСОБА_1 , поряд із останнім.

Керуючись ст. ст. 55, 365, 367, 368, 381-384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Залучити для участі у справі в якості сингулярного правонаступника відповідача ОСОБА_1 , поряд із останнім ОСОБА_9 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 січня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина