Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-о/711/50/25
УХВАЛА

27 січня 2025 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Демчик Р.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 в якій просить: оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлою.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 грудня 2024 року матеріали справи передані до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 року, для розгляд справи 712/14667/24 визначено суддю Демчика Р.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 січня 2025 року заяву залишено без руху з наданням терміну для усунення недоліків.

24.01.2025 через канцелярію Придніпровського районного суду м.Черкаси, заявником ОСОБА_1 подано заяву про повернення заяви з додатками про оголошення фізичної особи померлою до відкриття провадження, а також повернення сплаченого судового збору.

Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд доходить наступних висновків..

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 9, ч.10 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21, п. 78-82) зазначила, зокрема, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження по справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Враховуючи, що зазначена заява заявника, надійшла до суду до відкриття провадження по справі, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою, заявнику.

Роз`яснити, що відповідно до приписів ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При зверненні до суду заявником ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 142266905 від 04.12.2024 АТ «УКРПОШТА», заявником ОСОБА_1 при подачі даної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_1 дійсно сплачено судовий збір за подання заяви, яка була повернуто до відкриття провадження у справі, тому заява про повернення сплаченого судового збору підлягає задоволенню, а сплачена сума судового збору підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 13, 133,175, 177, 185, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою повернути заявнику.

Управлінню Державної казначейської служби України у Черкаській області (18001 м.Черкаси, бул.Шевченка, 185) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., відповідно до квитанції № 142266905 від 04.12.2024 АТ «УКРПОШТА».

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати перешкоди, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Р. В. Демчик