Справа № 713/3120/23
Провадження №2/713/10/25
РІШЕННЯ

іменем України

08.01.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., відповідачки ОСОБА_1 , представників сторін адвокатів Байцара Ігоря Богдановича, Краснюка Валентина Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Байцар І.Б., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

В уточненому позові вказував, що у спільній частковій власності позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 (по 1/2 ідеальної частки кожному) перебуває житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами та присадибна земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу між сторонами склалися недоброзичливі стосунки, у зв`язку з чим спільне проживання в одному будинку та користування спільним майном стало неможливим.

З метою поділу вказаного спільного майна в натурі позивач неодноразово усно та письмово звертався до відповідачки з пропозиціями щодо варіантів поділу цього майна. Однак відповідачка проігнорувала пропозицію позивача та не запропонувала будь-якого іншого, альтернативного варіанту поділу спільного майна.

Згідно висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10.08.2023 року, розподіл даного житлового будинку між співвласниками з відокремленими входами можливий і частка кожного співвласника по 1/2 буде становити 29,65 кв.м. Експертом запропонований єдиний можливий варіант поділу житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами.

Частина будинку, яку позивач пропонує передати у власність відповідачки, є значно кращою і більш пристосованою для проживання. Кожне з приміщень, що пропонуються виділити відповідачці обладнано опалювальними печами, інженерними мережами: димоходом та каналізацією, є повноцінна кухня, в якій піч має відділення для приготування їжі. У частині відповідачки обладнано ввід електромережі в будинок та встановлено електролічильник. На частині земельної ділянки відповідачки наявна вбиральня.

А у приміщеннях, які виділяються позивачу, лише одна опалювальна піч у прихожій, а між приміщеннями арка без дверей. Ванна кімната не добудована і не обладнана, комунікації відсутні.

У частині відповідачки необхідно буде виконати менший обсяг робіт з перепланування. Тому запропонований позивачем варіант поділу спрямований на те, щоб створити для неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належні та комфортні умови проживання.

Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи №95 від 05.04.2024 року та з урахуванням висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10.08.2023 року, просять поділити в натурі належну сторонам земельну ділянку відповідно до варіанту №1 розподілу та виділити йому земельні ділянки, запропоновані у даному варіанті розподілу для другого співвласника, а саме: № НОМЕР_1 площею 0,0416 га та № НОМЕР_2 площею 0,0133 га. Вибір такого варіанту обґрунтовує тим, що на цих земельних ділянках розташована частина житлового будинку та господарських споруд, які просить виділити у його власність.

Приміщення житлового будинку, які просить виділити при розподілі відповідачці, розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_3 площею 0,0549 га, яка згідно варіанту №1 проекту розподілу висновку експерта №95 підлягає виділення першому співвласнику.

Відповідачкою не подано зустрічного позову та не заявлено іншого варіанту поділу спільного майна.

Запропонований експертом варіант №2 розподілу земельної ділянки передбачає необґрунтоване збільшення площі земельної ділянки, що перебуває у спільній власності сторін, що з урахуванням недоброзичливих відносин між сторонами призведе до поглиблення конфлікту між ними, а отже порушує права обох співвласників. У вказаному варіанті також зменшується площа земельних ділянок, що виділяються в особисту приватну власність кожної із сторін.

У зв`язку з конфліктною ситуацією, яка склалася між сторонами, відповідачка створює перешкоди ОСОБА_2 у користуванні спільним майном. Вона проживає в будинку з дітьми та з іншим чоловіком. Відповідачка не впускає позивача до спільного житлового будинку, замінила замок від вхідних дверей та відмовляється надати позивачу ключ від них.

У зв`язку з вчиненням позивачу перешкод у доступі до будинку 01.08.2023 року він викликав наряд поліції, яким було кваліфіковано дії відповідачки, як економічне домашнє насильство і складено стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Але, через недоліки в оформленні даного протоколу при розгляді справи в суді дану справу було закрито.

Відповідачка також перешкоджала позивачу та судовому експерту виконати 01.08.2023 року дослідження спірної земельної ділянки для виготовлення експертного висновку про її поділ.

Позивач, будучи співвласником даного будинку і земельної ділянки та маючи в ньому зареєстроване місце проживання, не може вселитися та проживати в будинку, не може користуватися належним йому нерухомим майном.

Створені позивачу перешкоди в користуванні спільним житловим будинком необхідно усунути шляхом його вселення в даний будинок та зобов`язання відповідачки передати ключ від вхідних дверей і не чинити перешкод у користуванні спільним будинком та земельною ділянкою.

Посилаючись на ст.ст.355, 356, 358, 367, 321, 391 ЦК України, ст.ст.86, 88 ЗК України просив:

1. Поділити в натурі житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 відповідно до висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10.08.2023 року, а саме: виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на частину житлового будинку садибного типу літ. «А» загальною площею 30,40 кв.м, в тому числі: коридор 1-1 площею 10,80 кв.м; кімната 1-2 площею 14,50 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,10 кв.м; виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на частину житлового будинку садибного типу літ. «А» загальною площею 28,90 кв.м, в тому числі: кухня 1-4 площею 14,60 кв.м; кімната 1-3 площею 14,30 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 господарські споруди: вбиральня літ. «Б»; колодязь літ. «К».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості часток у сумі 8526,00 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати перегородки санвузла 1-5 та зменшити площу санвузла до 3,8 кв.м, в коридорі 1-1 облаштувати кухню площею 5,00 кв.м, дверний проріз між кухнею 1-4 та коридором 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати вікно в кухні 1-4 та встановити вікно з заскленими дверима.

2. Поділити в натурі належну позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №95 від 05.04.2024 року, а саме:

- в результаті поділу виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп; а також земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп;

- в результаті поділу виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп;

- у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частки кожному, залишити земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп.

3. Усунути перешкоди у користуванні позивачем власністю шляхом вселення ОСОБА_2 у житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 ключ від вхідних дверей даного будинку і не чинити йому перешкод у користуванні зазначеним будинком та присадибною земельною ділянкою.

4. Покласти всі судові витрати на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Байцар І.Б. заявлений уточнений позов підтримав. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Наголосив, що заявлений позивачем варіант поділу житлового будинку буде відповідати якнайкращим інтересам дітей. Зазначив, що про понесення всіх судових витрат надасть протягом п`яти днів з дня проголошення рішення.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, оскільки її не влаштовує такий варіант розподілу спільного нерухомого майна. Підтвердила, що змінила замки і ключі від будинку є лише у неї.

У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Краснюк В.В. зазначив, що позов безпідставний та необґрунтований, оскільки виділення відповідачці заявленого позивачем варіанту поділу нерухомого майна буде відповідати передусім інтересам неповнолітніх дітей. Також зазначив, що під час розгляду справи у суді відповідачкою понесено значні фінансові витрати на завершення будівництва ванної кімнати та встановлення сантехнічного обладнання, тому дану кімнату необхідно виділити відповідачці.

Ухвалою від 06.10.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 18.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

20.11.2023 року, тобто з пропуском встановленого судом строку, відповідачка подала відзив на позов, доказів надіслання якого іншим учасникам не надала.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року за клопотанням представника позивача по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» (юридична адреса: 58023, м. Чернівці, вул. Головна, 119) та зупинено підготовче засідання на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року надано судовому експерту СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Латковському П.П. за його клопотанням дозвіл на залучення інженера-геодезиста СП «Західно - Український Експертно-Консультативний Центр» Піхало В.О. для проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 22.11.2023 року по цивільній справі №713/3120/23. Попереджено спеціаліста інженера-геодезиста СП «Західно-Український Експертно - Консультативний Центр» Піхало В.О. про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року за клопотанням судового експерта СП «Західно-Український Експертно - Консультативний Центр» Латковського П.П. витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, юридична адреса: вул. Героїв Майдану, 194а, м. Чернівці: належним чином завірену копію каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвалу виконано 29.02.2024 року.

21.05.2024 року до суду надійшов висновок експерта №95 від 05.04.2024 року і ухвалою суду від 22.05.2024 року поновлено провадження по справі зі стадії підготовчого засідання.

27.06.2024 року представник позивача адвокат Байцар І.Б. надав нову редакцію позовної заяви та докази надіслання її відповідачці.

Ухвалою від 26.08.2024 року відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення зустрічного позову, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі нерухомого майна повернуто відповідачці.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року без виходу до нарадчої кімнати повернуто додаткові докази представникові відповідачки на підставі ч.8 ст.83 ЦПК України, - у зв`язку з поданням їх з пропуском встановленого ч.3 ст.83 ЦПК України та судом строку. Відповідачка та її представник не обґрунтували неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від них.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 год. 08.01.2025 року.

Ухвалою суду від 08.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Краснюка В.В., про повернення до підготовчого провадження та об`єднання в одне провадження цивільних справ.

Суд, заслухавши відповідачку ОСОБА_1 , представників сторін адвокатів Байцара І.Б., Краснюка В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Байцаром І.Б. надано такі докази:

копію рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.03.2023 року по цивільній справі №713/1618/22 провадження №8/713/1/23, яким задоволено заяву ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.10.2022 року по цивільній справі №713/1618/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки - змінено за нововиявленими обставинами.

Позов ОСОБА_2 - задоволено повністю.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення набрало законної сили 21.06.2023 року;

копію постанови Чернівецького апеляційного суду від 21.06.2023 року по цивільній справі №713/1618/22 провадження №22-ц/822/431/23, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вижницького районного суду від 30.03.2023 року залишено без змін;

копію Витягу з Державного реєстру речових прав №338576128 від 10.07.2023 року, згідно якого - 04.07.2023 року на підставі рішення Вижницького районного суду від 30.03.2023 року по цивільній справі №713/1618/22 провадження №8/713/1/23 та постанови Чернівецького апеляційного суду від 21.06.2023 року по цивільній справі №713/1618/22 провадження №22-ц/822/431/23 проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м. Опис: житловий будинок садибного типу літ. «А»; вбиральня літ. «Б»; колодязь літ. «К», які розташовані по АДРЕСА_1 ;

копію Витягу з Державного реєстру речових прав №323500969 від 21.02.2023 року, згідно якого - 16.02.2023 року на підставі рішення Вижницького районного суду від 27.10.2022 року по цивільній справі №713/1618/22 проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425;

копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022, виданого 30.06.2022 року на запит ОСОБА_2 , згідно якого - 31.05.2018 року Відділом у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільове призначення - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в урочищі «Діброва» у с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області;

копію пропозиції щодо поділу спільного майна від 04.07.2023 року, згідно якої ОСОБА_2 пропонував ОСОБА_1 поділити належне їм нерухоме майно в натурі згідно проекту договору про поділ майна. Щодо порядку поділу житлового будинку, пропонував взяти за основу висновок №537 інженерно-технічної експертизи від 18.09.2018 року, згідно якого надано один можливий варіант поділу житлового будинку в натурі.

Відповідно до експертного висновку пропонував виділити: у його власність наступні приміщення будинку літ. «А»: коридор 1-1 площею 10.80 кв.м; кімната 1-2 площею 14.50 кв.м; санвузол 1-5 площею 5.10 кв.м.; у власність ОСОБА_1 наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: кухня 1-4 площею 14.60 кв.м; кімната 1-3 площею 14.30 кв.м. Також пропонував залишити у спільному користуванні господарські споруди: вбиральню літ. «Б»; колодязь літ. «К».

Щодо земельної ділянки, пропонував виконати її поділ виходячи з принципу рівності площ обох співвласників (по 600 кв.м. кожному) з урахуванням розподілу житлового будинку та з передбаченням можливості організації окремих в`їздів і входів до кожної з частин будинку. Для виготовлення проекту розподілу земельної ділянки пропонував спільно звернутися до спеціалізованої організації і замовити проект розподілу відповідно до запропонованого схематичного плану.

Просив розглянути дану пропозицію та в двадцяти денний термін надати письмову відповідь щодо поділу вказаного майна за взаємною згодою шляхом укладення нотаріально посвідченого договору;

додатками до пропозиції щодо поділу спільного майна від 04.07.2023 року є копії: проекту договору про поділ спільного майна в натурі між співвласниками від 04.07.2023 року, схематичний план розподілу земельної ділянки та схематичний план поділу житлового будинку, що розташовані по АДРЕСА_1 від 04.07.2023 року;

копію накладної №217, опису вкладення до листа, згідно яких 08.07.2023 року на поштову адресу ОСОБА_1 було надіслано пропозицію щодо поділу спільного майна від 04.07.2023 року з додатками;

копію витягу з Реєстру територіальної громади №2023/005475937 від 19.07.2023 року, згідно якого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.07.2023 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ;

копію технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 06.02.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , згідно якого - за зазначеною адресою розташовані об`єкти нерухомого майна: житловий будинок садибного типу літ. А»; вбиральня літ. «Б»; колодязь літ. «К».

Житловий будинок садибного типу літ. «А» складається з: коридору 1-1 площею 10,80 кв.м; кімнати 1-2 площею 14,50 кв.м; кімнати 1-3 площею 14,30 кв.м; кухні 1-4 площею 14,60 кв.м; санвузла 1-5 площею 5,10 кв.м, а всього загальною площею 59,30 кв.м, житловою площею 28,80 кв.м;

копію постанови Вижницького районного суду від 31.08.2023 року по справі №713/2445/23 провадження №3/713/1148/23, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрито в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

копію листа Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області №8990/123/48/01-2023 від 01.09.2024 року, яким ОСОБА_2 повідомлено, що його звернення про те, що працівники Вижницького РВП не вжили заходів щодо незаконного перебування у його спільному частковому будинку колишньою дружиною ОСОБА_1 та її співмешканцем ОСОБА_6 , які 01.08.2023 року не допустили його до будинку для проведення незалежної експертизи щодо поділу суміжного майна, ними отримано та розглянуто в межах компетенції Національної поліції України.

Вказане звернення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі ІПНП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 22.08.2023 року за №4735.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що він звертався з відповідною заявою, яка зареєстрована 01.08.2023 року до ІТС ІПНП (журналі ЄО) Вижницького РВП за №4249, за результатами якої стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, зібрані матеріали справи скеровано для прийняття-рішення до Вижницького районного суду, повідомлено Вижницьку ТГ та соціальний захист населення Вижницької РДА.

Рекомендовано звернутися до Вижницького районного суду щодо усунення перешкод у проведенні експертизи поділу будинку та виділення реальних часток;

копію Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №6481, виданого 26.07.2022 року Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, згідно якого - нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1425 становить 155442,67 грн;

копію посвідчення серії НОМЕР_7 від 19.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій;

висновок оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №140, складений 210.08.2023 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» ОСОБА_7 на запит представника позивача адвоката Байцара І.Б., згідно якого:

1. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 станом на день дослідження складає 1003546,00 грн в т.ч. по об`єктах: житловий будинок літ. «А» - 997524,00 грн; вбиральня літ. «Б» - 502,00 грн; колодязь літ. «К» - 5520,00 гривень.

2. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами загальна площа одноповерхового житлового будинку літ. «А» складає 59,30 кв.м, яка буде використовуватись при розподілі між співвласниками, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в грошовому виразі складає 997524,00 грн, в т.ч. по приміщенням: 1-1 коридор, 10.80 кв.м, 163506,00 грн; 1-2 кімната, 14,50 кв.м, 274064,00 грн; 1-3 кімната, 14,30 кв.м, 270284,00 грн; 1-4 кухня, 14,60 кв.м, 221038,00 грн; 1-5 санвузол, 5,10 кв.м, 68632,00 грн Всього по будинку літ. «А» площа 59,30 кв.м, житлова площа 28,80 кв.м.

При грошовому розподілі будинковолодіння кожному з співвласників по 1/2 частки повинно належати 501773,00 гривень.

При грошовому розподілі житлового будинку літ. «А» кожному з співвласників по 1/2 частки повинно належати 29,65 кв.м загальної площі, що в грошовому виразі складає 498762,00 гривень.

Мінімальна необхідна площа для однокімнатної квартири становить 26,42 кв.м. У відповідності до даних наведених в технічному паспорті індивідуального житлового будинку садибного типу і станом на день дослідження розподіл даного житлового будинку між співвласниками з відокремленими входами можливий і частка кожного з співвласників по 1/2 буде становити 29,65 кв.м.

3. Даний одноповерховий житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 збудований таким чином, що в ньому розташовані 2 житлові кімнати, кухня, коридор та санвузол і для розподілу даного будинку на двох співвласників, експертом пропонується лише один варіант розподілу житлового будинку без втручання в несучі конструкції будинку з переплануванням та без прибудов. Вбиральня літ. «Б» та колодязь літ. «К» залишаться в спільному користуванні співвласників.

І співвласнику 1/2 частки надати наступні приміщення І поверху житлового будинку. Вхід в приміщення коридору поз. 1-1 здійснюється через вхідні двері. Перегородки санвузла поз. 1-5 можливо демонтувати, та зменшити площу санвузла до 3.8 кв.м. В коридорі поз. 1-1 можливо облаштувати кухню площею 5,00 кв.м. Дверний проріз між кухнею поз. 1-4 та коридору поз. 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

Найменування приміщень будинку: 1-1 коридор, 10,80 кв.м (помилково вказано12.10 кв.м), 183188,00 грн; 1-2 житлова кімната 14,50 кв.м, 272962,00 грн; 1-5 санвузол 3,80 кв.м, 51138,00 грн. Всього 30,40 кв.м, 507288,00 гривень.

І співвласнику 1/2 частки надати наступні споруди: літ. «Б» вбиральня в спільному користуванні, 251,00 грн; літ. «К» криниця в спільному користуванні, 2760,00 грн. Всього 3011,00 гривень.

Реальна частка І співвласника 1/2 частки складає 510299,00 грн, що на 8526,00 грн більше за ідеальну частку.

ІІ співвласнику 1/2 частки надати наступні приміщення І поверху житлового будинку. В приміщенні кухні поз. 1-4 відокремити приміщення для санвузла площею 3,8 кв.м. Пробити вікно для приміщення санвузла. Демонтувати вікно в кухні та встановити вікно з заскленими дверима.

Найменування приміщень будинку: 1-3 кімната, 14,30 кв.м, 269198,00 грн; 1-4 кухня, 14,60 кв.м, 221038,00 грн. Всього 28,90 кв.м, 490236,00 гривень.

ІІ співвласнику 1/2 частки надати наступні споруди: літ. «Б» вбиральня в спільному користуванні, 251,00 грн; літ. «К» криниця в спільному користуванні, 2760,00 грн. Всього 3011,00 гривень.

Реальна частка II співвласника 1/2 частки складає 493247,00 грн., що на 8526,00 грн. менше за ідеальну частку.

Рішення про відведення сторонам по справі тих чи інших приміщень житлового будинку, споруд згідно запропонованого варіанту, або з відхиленням від нього (або не беручи його до уваги взагалі) приймає лише суд.

Згідно до «Методичного посібника з визначення можливості розподілу об`єктів нерухомості «УДК 348.98КП № держреєстрації 0108U005827 Міністерства юстиції України, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз (КНДІСЕ):

При визначенні варіанту розподілу необхідно вказувати функціональне призначення приміщень, при цьому експертом розроблюються принципові рішення по певному варіанту розподілу/порядку користування та не виконуються проектні роботи. За відповідним проектом по відокремленню комунікацій співвласникам слід звертатись до проектних установ.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачкою ОСОБА_1 та її представником адвокатом Краснюком В.В. доказів суду не надано.

Згідно висновку призначеної судом за клопотанням представника позивача адвоката Байцара І.Б. земельно-технічної експертизи №95, складеного 05.04.2024 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Латковським П.П.:

Питання №1. На підставі результатів обстеження та проведених обмірів встановлено, що поділ між двома співвласниками земельної ділянки - об`єкта дослідження, відповідно до часток співвласників 1/2 з виходом на окремі земельні ділянки відповідно до варіантів поділу житлового будинку, зазначених у висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» №140 від 10.08.2023 року технічно можливий.

Питання №2. Експертом пропонується два варіанти поділу в натурі земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, що розташована по АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників 1/2, з виходом на окремі земельні ділянки відповідно до варіантів поділу житлового будинку, зазначених у висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» №140 від 10.08.2023 року:

За Проектом розподілу (Варіант №1) дослідженої земельної ділянки (див. Додаток 1):

першому співвласнику, відповідно до часток співвласників 1/2 пропонується надати земельну ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1.01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (познач. жовтий колір);

другому співвласнику, відповідно до часток співвласників 1/2 земельної ділянки пропонується надати земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп; а також земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп (познач. зелений колір);

у спільній власності першого та другого співвласників пропонується залишити: вигрібну яму, колодязь, туалет, загальною площею 0,0004 га (4 кв.м); земельну ділянку НОМЕР_4, площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд, з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (познач. червоний колір).

За Проектом розподілу (Варіант №2) дослідженої земельної ділянки (див. Додаток 2):

першому співвласнику, відповідно до часток співвласників 1/2 пропонується надати земельну ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,0530 га (530 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 12,62 мп; 33,44 мп; 4,35 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (познач. жовтий колір);

другому співвласнику, відповідно до часток співвласників земельної ділянки пропонується надати земельну ділянку №2, площею 0,0435 (кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,44 мп; 13,24 мп; 34,68 мп; 12,37 мп; а також земельну ділянку №3, площею 0,0095 га (95 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 9,30 мп; 10,75 мп; 4,03+5,01 мп; 10,04 мп; (познач. зелений колір);

у спільній власності першого та другого співвласників пропонується залишити вигрібну яму, колодязь, туалет, загальною площею 0,0004 га (4 кв.м); земельну ділянку № НОМЕР_4 , площею 0,0137 га (137 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 7,50 мп; 10,04 мп; 5,01+4,03 мп; 1,45 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 16,71 мп; 12,81 мп (познач. червоний колір).

Вирішуючи позовні вимоги про поділ нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності - житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами та земельної ділянки, суд застосовує такі норми права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній (частковій та сумісній) власності.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У статті 355 ЦК України визначено поняття і види права спільної власності.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У частині 1 ст.357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У статті 364 ЦК України закріплено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.05.2021 року по справі №501/2148/17.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364 ЦК України необхідно дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо поділ (виділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права відносно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постановах від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13 та від 16.11.2016 року у справі №6-1443цс16, а також правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постановах від 25.09.2019 року у справі №205/9065/15-ц, від 12.03.2020 року у справі №127/5835/16-ц, від 22.02.2020 року у справі №279/4966/16-ц, від 27.05.2020 року у справі №173/1607/15-ц, від 16.06.2021 року у справі №369/6871/16-ц та від 20.07.2022 року у справі №524/710/21.

Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

У пункті «г» ст.87 ЗК України закріплено, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

А статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Також суд враховує, що у частині 1 ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.120 ЗК України, у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що перехід права власності на земельну ділянку (частку земельної ділянки) відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості (частку об`єкта нерухомості), що відповідає принципу «збудоване на землі слідує за нею). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.03.2018 року по справі №686/9580/16 провадження №61-3478св18.

Водночас при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.02.2015 року по справі №6-2цс15.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

позивачу ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта №140 від 10.03.2023 року становить 1003546,00 грн;

зазначений житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вартістю 155442,67 грн, яка також належить позивачу ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках по 1/2;

згідно висновку експерта №140 від 10.03.2023 року реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 на дві ізольовані частини, у співвідношенні часток співвласників 1/2 до 1/2, або близькому до ідеальних часток площами по 29,65 кв.м - технічно можливий;

у висновку №140 від 10.03.2023 року експертом запропоновано один можливий варіант розподілу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 на дві ізольовані частини у співвідношенні близькому до часток співвласників 1/2 до 1/2, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, після проведення робіт по переплануванню без прибудов та без втручань в несучі конструкції будинку;

позивачем обрано варіант виділу 1/2 ідеальної частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, який пропонується першому співвласнику 1/2 ідеальної частки, який найбільш враховує в комплексі всі обставини, факти, забезпечує баланс прав та законних інтересів сторін та їх неповнолітніх дітей і потребує мінімальних затрат, і підстав відхилення від нього судом не встановлено;

у результаті поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, позивачу передається (виділяється) 1/2 ідеальна частка (площею 30,40 кв.м), вартість якої перевищує вартість 1/2 ідеальної частки (площею 28,90 кв.м), яка передається відповідачці на 8526,00 грн, тому з позивача підлягає стягненню на користь відповідачки відповідна грошова компенсація;

у висновку №95 від 05.04.2024 року експертом запропоновано два можливих варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425;

позивачем обрано варіант №1 розподілу земельної ділянки, який пропонується другому співвласнику, за яким йому виділяється в натурі у власність земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп та земельна ділянку №3 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп (позначено зелений колір), а відповідачці виділяється в натурі у власність відповідно земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (позначено жовтий колір);

згідно обраного позивачем варіанту поділу земельної ділянки, у спільній власності першого та другого співвласників пропонується залишити: вигрібну яму, колодязь, туалет, загальною площею 0,0004 га (4 кв.м); земельну ділянку № НОМЕР_4 , площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд, з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (познач. червоний колір), однак враховуючи положення ст.367 ЦК України - спірне майно необхідно поділити в натурі, виділивши сторонам по 1/2 частці цих площ без залишення будь-яких об`єктів у спільній власності чи спільному користуванні сторін та роз`яснити, що для доступу до цих ділянок може бути встановлено земельний сервітут.

Доказів протилежного відповідачка ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надала.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовими позиціями Верховного Суду та Верховного Суду України дає підстави для висновку, що на виконання вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України представник позивача адвокат Байцар І.Б. довів належними, достатніми та допустимими доказами:

- наявність всіх обов`язкових умов, сукупність яких відповідно до положень ст.ст.358, 364 ЦК України дає підстави для задоволення позовної вимоги про поділ нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності сторін - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом виділу в натурі часток сторін згідно єдиного варіанту розподілу, зазначеного у висновку експерта №140 від 10.03.2023 року та припинення права спільної часткової власності;

- наявність передбачених ст.ст.358, 364 ЦК України та ст.88 ЗК України, в сукупності з положеннями ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України підстав для задоволення позовної вимоги про поділ нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності сторін - земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1425, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом виділу в натурі частки згідно проекту розподілу варіанту №1 висновку експерта №95 від 05.04.2024 року (позивачу - який пропонується другому співвласнику, відповідачці - який пропонується першому співвласнику).

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна в натурі обґрунтовані, але підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу про усунення перешкод у користуванні власністю, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ст.321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ст.358 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 року у справі №334/815/21, від 13.10.2021 року у справі №759/23652/19 та від 26.06.2024 року у справі №539/2079/22.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Диспозитивність цивільного судочинства виявляється в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст.13 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Тож, можна зробити висновок, що суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України.

У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який необхідно розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 22.08.2022 року у справі №348/1072/20.

З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 21.06.2023 року, позивачу ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ;

04.07.2023 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності позивача ОСОБА_2 на 1/2 частку спірного житлового будинку садибного типу, що розташований по АДРЕСА_1 ;

з 13.07.2023 року позивач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим у спірному житловому будинку.

Тобто, представником позивача доведено існування однієї з двох визначальних обставин, обов`язкова сукупність яких необхідна для захисту права на підставі ст.391 ЦК України, а саме, що перед зверненням до суду позивачу на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка житлового будинку садибного типу, що розташований по АДРЕСА_1 .

На підтвердження доводів про те, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком, представник позивача адвокат Байцар І.Б. надав лише копію постанови Вижницького районного суду від 31.08.2023 року по справі №713/2445/23, якою справу щодо ОСОБА_1 провадженням закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - домашнього насильства економічного характеру, що проявилося у не допуску позивача та експерта до спірного будинку для проведення експертизи щодо його поділу, повідомленого ОСОБА_2 01.08.2023 року та зареєстрованого в ІТС ІПНП (журналі ЄО) Вижницького РВП за №4249 від 01.08.2023 року.

Тобто, представником позивача не доведено існування другої з двох визначальних обставин, обов`язкова сукупність яких необхідна для захисту права на підставі ст.391 ЦК України, а саме, чинення у будь якій формі відповідачкою перешкод у користуванні позивачем належною йому на праві спільної часткової власності 1/2 часткою житлового будинку садибного типу, що розташований по АДРЕСА_1 , у тому числі і перешкод у його вселенні у належну йому частку у ньому.

Суд вважає, що до реального поділу спільного майна та виділення в натурі належної позивачу частки в принципі неможливо вселятися у неї, а отже і чинити перешкоди у цьому.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовими позиціями Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України представником позивача не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами обов`язкової наявності двох визначених ст.391 ЦК України обставин, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

У постановах Верховного Суду від 08.11.2023 року в справі №761/42030/21 провадження №61-12101св23 та від 11.12.2023 року в справі №607/20787/19 провадження № 61-11625сво22 викладено висновок про те, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

Наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують Суд в тому, що позовна вимога ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні власністю - необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на його користь підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме:

по сплаті судового збору у розмірі 5764,83 грн за задоволену позовну вимогу про поділ спільного майна в натурі (платіжна інструкція №0.0..1 від 10.10.2023 року на суму 6838,43 грн;

за проведення судової експертизи у розмірі 7360,00 грн (квитанція №0.0..1 від 02.08.2023 грн).

На підставі наведеного, статті першої Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97ВР, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 355-358, 364, 367, 377, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.86-88, 120, 125 ЗК України, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 133, 134, 140, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна в натурі - задовольнити частково.

Поділити житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 шляхом:

1. Виділення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі у власність належної йому 1/2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта №140 від 10.08.2023 року, а саме:

у житловому будинку садибного типу: коридору 1-1 площею 10,80 кв.м; кімнати 1-2 площею 14,50 кв.м; санвузла 1-5 площею 5,10 кв.м., загальною площею 30,40 кв.м;

у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 510299,00 грн (п`ятсот десять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.), що більше від ідеальної частки на 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

2. Виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 в натурі у власність належної їй 1/2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта №140 від 10.08.2023 року, а саме:

у житловому будинку садибного типу: кухні 1-4 площею 14.60 кв.м, кімнати 1-3 площею 14.30 кв.м, загальною площею 28,90 кв.м;

у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 493247,00 грн (чотириста дев`яносто три тисячі двісті сорок сім гривень 00 коп.), що менше від ідеальної частки на 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

Стягнути з позивача ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь відповідачки ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 різницю у вартості часток, яка становить 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 виконати наступні роботи у виділеній йому частині житлового будинку:

- демонтувати перегородки санвузла 1-5 та зменшити площу санвузла до 3.8 кв.м;

- у коридорі 1-1 облаштувати кухню площею 5,00 кв.м, дверний проріз між кухнею 1-4 та коридором 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 виконати наступні роботи у виділеній їй частині житлового будинку:

- демонтувати вікно в кухні 1-4 та встановити вікно з заскленими дверима.

Право спільної часткової власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 - припинити.

Поділити земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 шляхом:

1. Виділення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі у власність належної йому 1/2 ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта №95 від 05.04.2024 року, а саме:

земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп;

земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп (позначено зелений колір);

1/2 частину земельної ділянки НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоний колір).

2. Виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 в натурі у власність належної їй 1/2 ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта №95 від 05.04.2024 року, а саме:

земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (позначено жовтий колір);

1/2 частину земельної ділянки НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоний колір).

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь позивача ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 судові витрати:

по сплаті судового збору у розмірі 5764,83 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 83 коп.);

за проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи у розмірі 7360,00 грн (сім тисяч триста шістдесят гривень 00 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлений 17.01.2025 року.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК