ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3368/24 Номер провадження 22-ц/814/587/25Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Панченка О.О., Пилипчук Л.І.,

розглянув в м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Руль Марини Ігорівни

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтаської області від 03 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу повернуто позивачу.

Ухвалу мотивовано порушенням правил територіальної юрисдикції.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до районного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що даний позов позивач подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, тобто в межах територіальної юрисдикції за зареєстрованим місцем проживання позивача, оскільки остання має право для подачі позову за альтернативною підсудністю на підставі ч. 2 ст. 28 ЦПК України, так як має на утриманні малолітню дитину.

Відзив на апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху з підстав відсутності підтвердженої інформації про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача.

На виконання вищезазначеної ухвали представник позивача адвокат Руль М.І. подала клопотання в якому зазначила, що єдиним місцем постійного проживання відповідача на території України є адреса, зазначена позивачем в позовній заяві, а саме АДРЕСА_1 , що може бути підтверджено матеріалами адміністративної справи №541/120/22 за позовом Миргородського відділу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення примусового видворення.

Також зазначено, що даний позов було подано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на підставі ч. 2 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача, яка має на утриманні малолітню доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повертаючи позовну заяву позивачеві, районний суд дійшов до висновку, що позивачкою не усунуто недоліків визначених в ухвалі від 24.09.2024, а саме позивачем, не долучено до матеріалів справи доказів реєстрація місця проживання (перебування) відповідача, спільного проживання позивача та відповідача на території України або ж наявності укладеної між сторонами угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність даної справи судам України. Інших доказів на підтвердження підсудності даної справи Миргородському міськрайонному суду Полтавської області, визначених положеннями чинного міжнародного та національного законодавства, позивачем не надано.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тлумачення ст. ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 27 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 28 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 26.07.2024 року Миргородським відділом державної реєстрації актв цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Однак, районний суд не звернув уваги на цю обставину та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення вказаного позову у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

З урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги, що позивач звернувся до суду із позовом щодо розірвання шлюбу та має малолітню дитину на утриманні то, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, ОСОБА_1 скористалась своїм правом вибору між судами, яким підсудна справа, та подала даний позов саме до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, тобто за місцем свого проживання.

Відтак, районний суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві, оскільки позивач має право на подачу позову за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не дотримався норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення необґрунтованої ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руль Марини Ігорівни задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О. Ю. Кузнєцова

Судді О.О. Панченко

Л.І. Пилипчук