Справа № 462/2840/24
УХВАЛА

27 січня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді: Постигач О.Б.

секретаря Кмошик С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання приватного виконавця Білецького Ігора Мироновича про визначення частки майна боржника,

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець Білецький І.М. звернувся до суду із поданням, в якому просить визначити, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебувають виконавчі провадження № 76398621 з виконання виконавчого листа №462/2840/24 від 14.10.2024, що видав Залізничний районний суд м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 85 000 дол. США боргу за договором позики від 01.11.2018. 25.10.2024 приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що в боржника ОСОБА_1 відсутні кошти для повернення коштів стягувачу. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . За таких обставин слід визначити частку, яка належить ОСОБА_1 у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності. Просить подання задоволити.

У судове засідання приватний виконавець та заінтересовані особи не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду подання належним чином, що у відповідності до ч.2 ст.443 ЦПК України не є перешкодою для вирішення справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 12.09.2024 Залізничним районним судом м. Львова ухвалено заочне рішення у справі 462/2840/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 85000 дол. США боргу за договором позики від 01.11.2018 року.

Постановою приватного виконавця Білецького І.М. від 25.10.2024 відкрито виконавче провадження №76398621 з виконання виконавчого листа №462/2840/24 виданого 14.10.2024 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 85000 дол. США боргу за договором позики від 01.11.2018 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

При визначенні часток у спільній сумісній власності суд виходить із того, що відповідно до вимог ст. 372 Цивільного кодексу України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Таким чином суд звертає увагу на важливість виконання судового рішення, яке було ухвалене повноважним судом та набуло законної сили.

Однак, як встановлено судом заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2024 у справі 462/2840/24 скасоване ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2025.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи те, що заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2024, на виконання якого було відкрито виконавче провадження, скасоване, справа 462/2840/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики не розглянута, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 263, 353, 354, 443 ЦПК України, ст. ст. 18, 43 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні подання приватного виконавця Білецького Ігора Мироновича про визначення частки майна боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/2840/24. Ухвала 27.01.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.