П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

16 січня 2025року м. Київ

Справа № 752/13269/22

Провадження № 22-з/824/122/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Старенького Сергія Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення

у справі за апеляційною скаргою адвоката Антосини Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Шевченко Т. М.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного м. Києва від 10 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 703 704,63 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7 037,06 грн. судового збору.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Антосина Р. С. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Антосини Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року залишено без змін.

09 грудня 2024 року адвокат Старенький С. Є. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , під час перегляду справи апеляційним судом, понесла відповідні витрати в сумі 10 000 грн витрат на правничу допомогу, що підтверджується належними доказами. Ураховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, просив стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16 січня 2024 року адвокат Старенький С. Є. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів, ураховуючи заяву адвоката Старенького С. Є. в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до вимог частини 4 статті 270 ЦПК України вважала за можливе розглянути заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Старенький С. Є.на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 14.06.2023 року та додаткового договору до нього від 13.06.2024 року (т. 2, а. с. 155).

Адвокат Старенький С. Є. у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що позивачка планує понести відповідні витрати на правничу допомогу у зв`язку із апеляційним переглядом справи, орієнтовний розмір яких 10 000 грн.(т. 2, а. с. 117-123)

Крім того, адвокат Старенький С. Є., в судовому засіданні 04.12.2024 року зробив відповідну заяву про те, що докази на підтвердження понесення позивачкою судових витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (т. 2, а. с. 139-140).

До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвокат Старенький С. Є. долучив: додатковий договір щодо продовження строку дії договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Стареньким С. Є.; акт наданих послуг від 06.12.2024 року; ордер серії АІ №1379353; платіжну інструкцію про оплату адвокатських послуг (т. 2, а. с. 154-158).

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України»).

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як зазначено вище, адвокат Старенький С. Є. надав належні докази на підтвердження надання послуг, в тому числі, акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 14.06.2023 року, з детальним описом наданих робіт, який підтверджує приймання ОСОБА_1 послуг на суму 10 000 грн (т. 2, а. с. 156).

Згідно акту виконаних робіт загальна вартість робіт складає 10 000 грн.

Вартість однієї години становить 2 000 грн.

З детального опису наданих робіт, що міститься в акті приймання-передачі наданих послуг до договору від 14.06.2023 року зазначено перелік наступних наданих послуг: зустріч, ознайомлення з апеляційною скаргою, узгодження правової позиції - 1 000грн; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 грн; представництво у суді - 4 000 грн.

Слід відмітити те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18 року у справі № 758/6113/19, зазначено, що суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Відмова стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив, що такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п.4 ч.3 ст.137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п.2 ч.3 ст.141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Заперечень щодо розміру заявлених витрат відповідачем не висловлено.

В той же час, колегія суддів не в повній мірі погоджується із таким застосуванням коефіцієнту вартості наданих адвокатом послуг, враховуючи наступне.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зазначив, «…надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною…».

Визначаючи сукупний розмір зазначених витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачем, застосовуючи наведений правовий висновок у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) щодо реальності (дійсності та необхідності) витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що такі витрати як: формування правової позиції та надання усної консультації, не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, з акту наданих послуг убачається, що адвокат Старенький С. Є. оцінює представництво у суді у 4 000 грн за 2 години представництва (т. 2, а. с. 156) .

Так, з матеріалів справи убачається, що судове засідання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 призначалось два рази, а саме 21.11.2024 року та 04.12.2024 року.

Поряд з цим, судове засідання призначене на 21.11.2024 року було знято з розгляду у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу (т. 2, а. с. 131).

Оскільки така причина зняття справи з розгляду як загроза ракетного обстрілу є такою обставиною, що несе загрозу життю і здоров`ю як учасникам справи, так і працівникам апарату суду, тобто, такі обставини є непередбаченими та такими, що виникли не з вини суду, відтак витрати, понесені за дане судове засідання, яке по факту не відбулось, не можуть бути враховані при розподілі судових витрат.

Крім того, з протоколу судового засідання, що відбулось 04.12.2024 року убачається, що тривалість судового засідання становила 28 хвилин (початок 13:03 кінець 13:31) (т. 2, а. с. 139-140), відтак, колегія суддів вважає, що сума у розмірі 500 грн, буде відповідати принципам розумності та співмірності судових витрат, ураховуючи тривалість судового засідання.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про зменшення заявленного розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з 10 000 грн до 5 500 грн. (10 000 (фактична сума) - 1 000(формування правової позиції та надання усної консультації) - 3 500 (представництво у суді).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові - на позивача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Отже, апеляційний суд ухвалює у справі додаткове рішення (постанову) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 368, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Старенького Сергія Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн - витрат, понесених на професійну правничу допомогу

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура