Провадження № 6/127/3/25
УХВАЛА

20 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі №127/10795/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання щодо боржника ОСОБА_1 в справі №127/10795/14-ц. Заява мотивована тим, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2014 року в цивільній справі №127/10795/14-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 14 серпня 2014 року було видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 928095,26 грн заборгованості за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14 вересня 2007 року та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. Цей виконавчий лист неодноразово перебував на примусовому виконанні та повторно 12 лютого 2018 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 22 грудня 2018 року ним же винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому виконавчий документ до АТ КБ «Приватбанк» не надходив. 03 жовтня 2024 року банком була отримана відповідь за №150645 начальника Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що усі матеріали виконавчого провадження та поштові документи знищено. З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 15 жовтня 2024 року слідує, що вищевказаний виконавчий документ втрачено і до виконання повторно не пред`явлено. Отже, виконавчий лист втрачений, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений, при цьому рішення суду залишається не виконаним, тому заявник просить заяву задовольнити.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час, місце розгляду справи в порядку визначеному чинним законодавством. Представник заявника подав заяву та просив розгляд заяви провести у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 433, п.п. 17.2, 17.4 Перехідних положень ЦПК України неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент звернення із заявою) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як слідує з матеріалів справи, 09 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області в цивільній справі №127/10795/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 928095,26 грн, що становить заборгованість за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14 вересня 2007 року станом на 06 травня 2014 року, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 497558, 35 грн; заборгованість за процентами в сумі 193880,91 грн; заборгованість з комісії в сумі 40053,59 грн; заборгованість з пені в сумі 152169,16 грн; штраф в сумі 44433,25 грн, а також 3654,00 грн судових витрат понесених за сплату судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили 22 липня 2014 року та було видане разом із виконавчим листом представнику банку 14 серпня 2014 року.

Виконавчий лист, виданий на виконання цього рішення, перебував на примусовому виконанні.

22 грудня 2018 року постановою головного держаного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчий лист №127/10795/14-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 14 серпня 2014 року, повернуто стягувачу (ВП№55772302).

З листа Першого ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 жовтня 2024 року №150645 слідує, що матеріали виконавчого провадження № 55772302 та поштові документи знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25 грудня 2008 року.

Відсутність вказаного виконавчого листа в АТ КБ «Приватбанк» підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» №Е.16.0.0./4-241015/90513 від 15 жовтня 2024 року.

Наведене свідчить про те, що в стягувача такий лист відсутній, відсутній такий лист і на примусовому виконанні.

Разом з тим, суд звертає увагу, що заява про видачу дублікату виконавчого листа подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заявник просить поновити цей строк.

Слід звернути увагу, що 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження».

Як вказувалося, відповідно до частини 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року в справі № 240/10258/19 виснував, що суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи, що постановою від 22 грудня 2018 року виконавчий лист повернутий стягувачу, відповідно строк пред`явлення його до виконання перервався та з 23 грудня 2018 року розпочався новий відлік строку, який мав тривати до 23 грудня 2021 року.

Слід звернути увагу, що до Закону України "Про виконавче провадження" внесені зміни щодо переривання строків в період воєнного стану, однак зміни внесенні 15 березня 2022 року та стосуються періоду воєнного стану. В той час коли строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на виконання вказаного заочного рішення суду від 09 липня 2014 року, вже закінчився. Тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений. На це вказує й АТ КБ «Приватбанк» в своїй заяві.

Разом з тим, банк в поданій заяві не зазначає причини поважності пропуску вказаного строку. Також, матеріали справи не містять жодних доказів про те, що з 23 грудня 2018 року банк реально цікавився рішенням суду, його виконанням боржником чи ним вживалися активні дії для реалізації своїх прав як стягувача, чи навпаки існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому реалізовувати такі свої права. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що банк звернувся до органів державної виконавчої служби з листом з метою розшуку вищевказаного виконавчого листа лише 26 вересня 2024 року.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідно заява в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому як зазначалося вище, дублікат виконавчого листа може бути виданий в разі, якщо строк для пред`явлення його до виконання не сплив або суд його поновив. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви..

Зважаючи, що суд відмовив в задоволенні заяви про поновлення строку, а вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з минуванням строків його пред`явлення, суд також відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень, ст.260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі №127/10795/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: