Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8553/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 .

Спадкодавцю на час смерті належало спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Будинок належав спадкодавцю на підставі записів у погосподарській книзі, однак правовстановлюючі документи за життя власника не виготовлено.

До складу спадщини також ввійшли:

-земельні ділянки загальною площею 0,45 га, розташовані на території Боржавської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні спадкодавцю на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 10.12.2002 №637, що посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036707 від 10.12.2002, зареєстрованим у Книзі за №119.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Відповідачу (дружині спадкодавця), відомо про відкриття спадщини, про її склад, про намір позивача оформити право на спадкове майно, вона не претендує на спадкове майно, бажає щоб майно батька успадкував саме позивач.

Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивач не може оформити спадщину нотаріально, а тому змушений захищати своє право у судовому порядку шляхом визнання права.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 (а.с.7,10).

Останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_1 (а.с.11).

Спадкодавцю на час смерті належало спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Будинок належав спадкодавцю на підставі записів у погосподарській книзі, однак правовстановлюючі документи за життя власника не виготовлено.

До складу спадщини також ввійшли:

-земельні ділянки загальною площею 0,45 га, розташовані на території Боржавської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні спадкодавцю на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 10.12.2002 №637, що посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036707 від 10.12.2002, зареєстрованим у Книзі за №119 (а.с.14-18).

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини(а.с.12).

Відповідачу (дружині спадкодавця), відомо про відкриття спадщини, про її склад, про намір позивача оформити право на спадкове майно, вона не претендує на спадкове майно, бажає щоб майно батька успадкував саме позивач(а.с.7-9, 24-27).

Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивач не може оформити спадщину нотаріально.

Відповідач не заперечує щоб позивач прийняв спадщину, оскільки не бажає приймати у спадщину зазначене спадкове майно (а.с.24-27).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентарбюро.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , набуте в порядку спадкування за законом:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельні ділянки загальною площею 0,45 га, розташовані на території Боржавської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні спадкодавцю на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 10.12.2002 №637, що посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 0366707 від 10.12.2002, зареєстрованим у Книзі за №119.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 21.01.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк