Справа № 510/2660/24
Провадження № 2/510/608/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18137 грн. 04 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не явився, відзиву на позов не надав.

Представник позивача в судове засідання не явився, просив про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, на задоволенні позову наполягав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору про надання споживчого кредиту №4258649 від 03.06.2021р. (із Додатком №1); копія паспорту споживчого кредиту (стандартизована форма); копія листа-повідомлення від 02.08.2021р. про наявність кредитної заборгованості; копія Правил надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна»; розрахунок заборгованості за кредитним договором №4258649 від 03.06.2021р. станом на 10.01.2023р.; копія договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022р. із додатками до нього; копія платіжного доручення №327400005 від 04.02.2022р.; копія договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023р. із додатками до нього; копії статутних та реєстраційних документів позивача; копія договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024р.; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» щодо надання правових послуг; заявка про надання юридичної допомоги №391 від 11.10.2024р.; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024р. на суму 9 тис. грн.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 із вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4258649 від 03.06.2021р.,у якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 18137,04 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4258649.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, а саме в сумі 5500,00 грн.

04.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4258649 від 03.06.2021р., що був укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором надання споживчого кредиту №4258649 від 03.06.2021р., що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість в сумі 18137 грн. 04 коп., яку добровільно не погашає, зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 03.06.2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договір №4258649 про надання споживчого кредиту. За вказаним договором сума кредиту становить 5500 гривень, строк повернення кредиту 30 днів із можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору. Відповідно до п.1.5 кредитного договору тип процентної ставки фіксована, стандарстна процентна ставка становить 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,19% в день.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором та за розрахунком, проведеним ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №4258649 від 03.06.2021 року складає 18137,04 грн.

Приписами ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

04 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу №04-02-01/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Вердикт Капітал» суму фінансування, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується відступити ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

На підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора за договорами позики (кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Відтак, оскільки вказані договори про надання коштів у кредит та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642 і 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст. 12 і 81 ЦПК України не спростовано відповідачем ОСОБА_1 жодними доказами.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №4258649 від 03.06.2021 року становить 18137,04 грн. (із яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5500.00 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 12540,00 грн.); інфляційні збитки 88,00 грн.; 3 % річних 0,04 грн.).

Відповідач після відступлення права грошової вимоги за кредитним договором своєчасно платежі первісному кредитору не сплачував (ст. 1082 ЦК України), у зв`язку з чим має перед позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» непогашену заборгованість за кредитним договором №4258649 від 03.06.2021р. в сумі 18137,04 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Банк (ТОВ первісний кредитор) свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак зобов`язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 18137 грн. 04 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5500.00 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 12540,00 грн.); інфляційні збитки 88,00 грн.; 3 % річних 0,04 грн.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Також позивачем заявлено про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 01.07.2024 року був укладений договір № 01-07/2024 про надання правничої допомоги. За умовами цього договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

До позовної заяви надано копію заявки № 391 від 11 жовтня 2024 року про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звертається до АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» для погодження надання правових(юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів в розмірі 3000.00 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду в розмірі 6000.00 грн.

У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд не вбачає. З таким клопотанням відповідач до суду не звертався.

Суд вирішуючи питання відшкодування ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на правничу допомогу, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 9000,00 грн, оскільки саме така сума відповідає складності справи, кількості реально наданих та документально підтверджених послуг адвоката.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд також стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул.Мечнікова, будинок 3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4258649 від 03.06.2021 року (станом на 10.01.2023 року) в розмірі 18137 грн. 04 коп., що складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 5500.00 гривень; заборгованості за процентами на дату відступлення прав вимоги 12540,00 грн.); інфляційних збитків 88,00 грн.; 3 % річних 0,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул.Мечнікова, будинок 3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул.Мечнікова, будинок 3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК