Провадження № 2/643/1122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника адвоката Бачинського Остапа Михайловича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»), в особі представника адвоката Бачинського О.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 37282752 від 18.08.2023 у розмірі 14 440, 00 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422, 40 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 7000, 00 грн.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 18.08.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №37282752, який останньою було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На умовах Кредитного договору (п. 1.3.) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Кредитним договором №37282752 у розмірі 8 000, 00 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше не пізніше 16.09.2023, Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1-й день користування кредитом - 2, 0000 %, з 2-го по 14-й день користування кредитом - 2, 0000 %, 15-го по 29-й день користування кредитом - 3, 5000 % (п.1.7.1-п.1.7.3). На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 168 973, 36 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14 440, 00 грн (п.1.16.). Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 30.11.2023 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу №3011 від 30.11.2023. Згідно Договору факторингу №3011 від 30.11.2023 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», включно і до ОСОБА_1 . Станом на 14.11.2024 заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 14 440, 00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 8 000, 00 грн; заборгованість за відсотками 6 440, 00 грн; заборгованість за комісією 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); заборгованість за штрафами 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); заборгованість за пенею 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України 0, 00 грн; інфляційне збільшення 0, 00 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2024, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 972 Лобко особисто 07.12.2024 отримала лист, в якому містилися ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 18.08.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №37282752, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до Кредитного договору (п. 1.3.) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Кредитним договором №37282752 у розмірі 8 000, 00 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше не пізніше 16.09.2023, Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1-й день користування кредитом - 2, 0000 %, з 2-го по 14-й день користування кредитом - 2, 0000 %, 15-го по 29-й день користування кредитом - 3, 5000 % (п.1.7.1-п.1.7.3). На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 168 973, 36 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14 440, 00 грн (п.1.16.).

Також кредитний договір містить графік платежів, з якого вбачається, що строк погашення платежу визначений 16.09.2023, сума платежу за розрахунковий період 14 440, 00 грн, з яких 8 000, 00 погашення суми кредиту, 6 440, 00 грн проценти за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка становить 168 973, 36 % (а.с.18).

Зі змісту кредитного договору вбачається, що його істотні умови сторонами узгоджені.

Так, відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим Договором.

Згідно з п. 1.7. кредитного договору, позичальник сплачує проценти за кожен день за користування кредитом у такому розмірі: за 1-й день користування кредитом - 2, 0000 %, з 2-го по 14-й день користування кредитом - 2, 0000 %, 15-го по 29-й день користування кредитом - 3, 5000 % (п.1.7.1-п.1.7.3).

Відповідно до п. 1.13. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти (плату за користування кредитом), які нараховуються на фактичний залишок виданого кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.14. визначено, що строк кредитування за цим Договором ( з урахуванням усіх пролонгацій) не може перевищувати 1 рік.

ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №632786322 від 18.08.2023 (а.с. 19).

30.11.2023 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу №3011 від 30.11.2023. Згідно Договору факторингу №3011 від 30.11.2023 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», в тому числі і до ОСОБА_1 (а.с. 20-35, 37).

05.12.2023 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулося з досудовою вимогою №13/220010130 до ОСОБА_1 , в якій останню повідомлялося про те, що на підставі договору факторингу №3011 від 30.11.2023 право вимоги, а також усі інші права Первісного кредитора, були відступлені ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», а також було запропоновано сплати борг у розмірі 14 440, 00 грн добровільно до 31.12.2023 (а.с.40). Вимогу позивача відповідачем проігноровано.

Як убачається із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором №37282752 від 18.08.2023 не сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим за нею утворилася прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 14 440, 00 гривень, що складається із: заборгованість за тілом кредиту 8 000, 00 грн; заборгованість за відсотками 6 440, 00 грн; заборгованість за комісією 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); заборгованість за штрафами 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); заборгованість за пенею 0, 00 грн (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України 0, 00 грн; інфляційне збільшення 0, 00 грн (а.с.38).

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правилами ч.1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідач ОСОБА_1 не надала доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умови вищезазначеного кредитного договору, та не виконано взятих на себе зобов`язань.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання правової допомоги №20241112-6Ш від 12.11.2024 укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М., копія ордеру, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок суми судових витрат.

Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказане повністю кореспондується із принципом змагальності, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення.

Окрім того, наведене свідчить про те, що тягар доказування повністю покладається на ту сторону, котра заявила таку вимогу в суді, в той же час співмірність, обґрунтованість витрат на правничу допомогу, а також їх розмір необхідно підтвердити належними та допустимими доказами.

Наведене підтверджується правовою позицією, викладеною у постанові КГС ВС у справі №922/2604/20 від 20.07.2021. Зокрема, у вказаній справі Суд зазначив, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічні висновки щодо необхідності доказування суми судових витрат на професійну правничу допомогу, про відшкодування якої заявляє учасник справи були також викладені у постанові ВП ВС від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц, постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Нормою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, процесуальним законом на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо було подати з поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що представником позивача в позові зазначена попередня орієнтовна сума понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

Зазначення у змісті позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, не є заявою сторони про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в розумінні положень частини 8 ст. 141 ЦПК України, яка у даному випадку повинна була бути подана до суду до ухвалення у справі рішення, ураховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, а на момент ухвалення рішення у справі докази понесення стороною позивача витрат на правову допомогу були відсутні.

З урахуванням викладеного, правові підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки докази на підтвердження понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги до ухвалення у справі рішення не подавались, стороною позивача до ухвалення у справі рішення не було зроблено заяви про намір подання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422, 40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст.1054 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника адвоката Бачинського Остапа Михайловича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) заборгованість за Кредитним договором №37282752 від 18.08.2023 у розмірі 14 440 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місце знаходження за адресою: 79013 м. Львів, вул. С. Бандери, буд. 87, оф.54.

Представник позивача адвокат Бачинський Остап Михайлович, адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 21 січня 2025 року.

Суддя А.М. Задорожна