Справа № 367/8016/20
Провадження №2/367/1335/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2025 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

за участю секретаря Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності.

На обґрунтування вимог зазначає, що згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, позивач та громадянка ОСОБА_2 є співвласниками нерухомого майна, яким є двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною плошею 58,7 кв.м., та житловою площею 33 кв.м. Між співвласниками зазначеної квартири виникли непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Зазначив, що з метою досягнення згоди з відповідачем щодо використання спільного майна, позивач був вимушений письмово звернутися до співвласника з пропозицією викупити належну йому частину зазначеної квартири за 25 000 у.о ( 725 0000 грн), без урахування податків і зборів. Однак відповідач, отримавши письмову пропозицію 05.10.2020 року фактично відмовилася від неї. Маючи беззаперечне право на частину зазначеної двокімнатної квартири, яка знаходиться у спільній власності, позивач не може вільно розпоряджатися нею, продати її без згоди відповідача.

У зв`язку з чим просить суд: виділити позивачу у приватну власність частку спільної з гр. ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , а саме: кімнату 2-а кімната (за технічною характеристикою), площею 14 кв.м. та гардироб - 1,8кв.м, згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за №00723; виділити у приватну власність Відповідачу у квартирі АДРЕСА_3 (за технічною характеристикою) площею 19 кв.м. згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за 30723; припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_4 , а саме: кімнату 2-а кімната (за технічною характеристикою), площею 14 кв.м. та гардироб - 1,8 кв.м, згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за №00723, загальною площею 58,7 кв.м, розташовану по АДРЕСА_5 , яке належить позивачу; зобов`язати відповідача сплатити позивачу грошову компенсацію за 3,2 кв.м. в розмірі ринкової вартості квадратного метру в м. Буча, а саме у розмірі, еквівалентному 2998,29 доларів США, що за курсом НБУ станом 30 листопада 2020 року становить 85355,61 грн.(за один кв.м. 26 673,63грн), у зв`язку із зміною ідеальних часток на 3,2 кв.м, враховуючи відхиленням від розміру часток кожного власника квартири загальної площі 58,7 кв.м., та житлової - 33 кв.м.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

08.02.2021 через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Кривенко В.В. надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, оскільки у позовній заяві відсутнє обґрунтування розрахунку сум, які стягуються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України); у зв`язку із постійними змінами ринкової вартості для встановлення реальної ринкової вартості квадратного метру квартири має проводитись оціночна експертиза нерухомості. Вимоги позивача не можуть відповідати будівельним нормам тому, що об`єкт поділу спільно сумісної власності є квартира багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що позивач просить виділити йому меншу житлову кімнату 2-а площею 14 кв.м, та гардероб - 1,8 кв.м, фактично змушуючи Відповідача оплатити компенсацію в різниці ідеальних часток спільної часткової власності, обчисливши суму самостійно без проведення експертної оцінки оспорюваної квартири. В свою чергу Відповідач не згодна на такий розподіл, якщо він навіть буде технічно можливий відповідно до Висновку будівельно-технічної експертизи.

У зв`язку із викладеним вище у задоволені позову просить відмовити у повному обсязі.

03.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у відповідності до якої позивач просить суд:

зобов`язати відповідача сплатити позивачу грошову компенсацію за 3,2 кв.м. в розмір ринкової вартості квадратного метру в м. Буча, а саме у розмірі, еквівалентному 3 303,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 березня 2021 року становить 92 695, 44грн (за один кв.м. 28 967,32грн), у зв`язку із зміною ідеальних часток на 3,2кв.м, враховуючи відхилення від розміру часток кожного власника квартири загальною площею 58,7 кв.м., та житловою 33 кв.м;

виділити позивачу у приватну власність частку спільної з гр. ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , а саме: кімнату 2-а кімната (за технічною характеристикою), площею 14 кв.м. та гардироб - 1,8кв.м, згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за №00723;

виділити у приватну власність Відповідачу у квартирі АДРЕСА_4 кімнату - 1-а (за технічною характеристикою) площею 19 кв.м. згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за №00723;

припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_6 (за технічною характеристикою), площею 14кв.м. та гардироб - 1,8кв.м, згідно з технічним паспортом, виданим ТОВ «Техсервісбуд» 12.05.2014 року за №00723, загальною площею 58,7 кв.м, розташованої по АДРЕСА_5 , яке належить позивачу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2021 року справу прийнято до провадження суддею Мерзлим Л.В.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2023 року закрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 14 травня 2024 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання.

13.06.2024 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява, де зазначено, що він є правонаступником ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додає копію посвідчення родини загиблого і копію свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно якої ОСОБА_1 є співвласником спірної квартири; просить розглянути справу без його участі і винести законне рішення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та завчасно шляхом надсилання судових повісток та розміщенням оголошення на сайті «Судова влада».

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Як убачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20.01.2015, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.12, т.1)

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с.218, т.1)

Судом встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1989 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.51, т.2)

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2023, посвідченого держаним нотаріусом Бучанської держаної нотаріальної контори Київської області Чернишовою В.В., ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є власником 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 354488281 від 15.11.2023.(а.с.51-52, т.2)

Також встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 виданого Управлінням соціального захисту населення Гайсинської РДА, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.(а.с.50, т.2)

Відповідно до технічного паспорту виданого ТОВ «ТЕХСЕРВІСБУД» від 12.05.2014, загальна площа квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 58,7 кв.м., жила площа - 33.0кв.м, з яких: 1-а кімната -19,0кв.м., 2-а кімната - 14,0кв.м., кухня - 7,7кв.м., ванна кімната - 3,5кв.м., коридор - 8,7кв.м., гардироб - 1,8кв.м., санвузол - 2.2кв.м., балкон - 1,8кв.м. (а.с.16-18, т.1)

Судом досліджено Звіт про оцінку майна від 18 лютого 2021 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ-ГРУП УКРАЇНИ», відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки (квартири АДРЕСА_2 ), без урахування ПДВ, становить 1813741,00грн. (а.с.62-73)

Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За положеннями п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» 37 від 04 жовтня 1991 року у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна має враховуватись правова природа такої власності, адже співвласникам належать ідеальні частки у праві власності на спільне майно, які є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Поняття реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму.

Оскільки, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України, право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Виділ частки з майна припиняє право спільної часткової власності лише для особи, яка отримала в натурі свою частку. Отже, поділом є вихід з кола співвласників всіх суб`єктів права, а виділом - лише одного співвласника зі складу більше двох співвласників.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час вирішення спорів щодо виділення частки нерухомого майна в натурі суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Верховний Суд 6 березня 2019 року (ВС/КЦС у справі № 635/8910/14-ц) дійшов до висновку про те, що виходячи з положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України та роз`яснень, що містяться в пункті 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину житлового приміщення з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виділ частки одного співвласника також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовану квартиру, яка відповідатиме вимогам будівельних норм і правил. Для квартири це означає окремий вхід, окрема кухня, окремий санвузол, окрема житлова кімната згідно ДБН В.2.2.-15-2005. Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

Тобто, з певної точки зору при будь-якому видилі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта. Для цього у справі проводиться будівельно-технічна експертиза.

У розглядуваній справі саме на позивача, згідно з вимогами процесуального закону, покладено обов`язок доведення факту порушення його права, свобод чи законних інтересів неправомірними діями відповідачки.

Натомість позивачем не було доведено обставин, якими він обґрунтовує порушення своїх прав.

Так, стороною позивача не надано доказів технічної можливості виділення частки нерухомого майна у даному випадку квартири АДРЕСА_2 , відсутній експертний висновок з питань, що є предметом судового розгляду; клопотання щодо проведення будівельно-технічної експертизи також не заявлено. Суд враховує, що призначення експертизи є правом сторони на забезпечення доказів, а суд сприяє у поданні сторони будь-яких доказів на підтвердження і вимог, і заперечень, однак сторона позивача цим правом не скористалася. Суд позбавлений можливості винести законне рішення, оскільки вирішення спірного питання потребує спеціальних знань у галузі будівництва.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими, позивач не надав належних та допустимих доказів технічної можливості виділення частки квартири, відсутній експертний висновок з питань, що є предметом судового розгляду, обставини, на які посилається позивач не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Отже враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі ст.ст.15, 16, 114, 355-358, 364, 367 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.С. Кухленко