Справа № 181/1619/24
Провадження № 2/181/180/25
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2025 р. с-ще. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Острянин В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в особі: Межівського відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про зобов`язання вчинити дії,
У провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться на розгляді вищезазначена цивільна справа.
20 січня 2025 року через канцелярію суду головуючою суддею було подано заяву про самовідвід, який мотивований тим, що вона побічно заінтересована у результаті розгляду справи, так як позивач у період з 08.01.2024 по 16.02.2024, відповідно до наказу по Межівському районному суду Дніпропетровської області від 08.01.2024 був прийнятий для проходження стажування.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали заяви, доводи заяви про самовідвід, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.
Згідно п.3 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Крім того, у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі Білуга проти України, від 28.10.1999 року у справі Ветштан проти Швейцарії) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.
Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах Булах проти України, Салов проти України та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, приходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.36,39, 40 ЦПК України, суддя,
Заяву судді Літвінової Лариси Федорівни про самовідвід від розгляду справи - задовольнити.
Відвести головуючу суддю Літвінову Ларису Федорівну від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в особі: Межівського відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про зобов`язання вчинити дії.
Цивільну справу № 181/1619/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в особі: Межівського відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про зобов`язання вчинити дії - передати до канцелярії Межівського районного суду Дніпропетровської області з метою проведення повторного авторозподілу справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Ф. Літвінова