Справа № 372/5223/25
Провадження 2-2490/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Колісник К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1614269 від 06.07.2024 року в розмірі 21 822 грн. 48 грн. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 06.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1614269, який укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу ОСОБА_1 пропозицію укласти договір про надання кредиту № 1614269 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи в порядку передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта». Отримання даних ідентифікації та верифікації було здійснено із використанням системи BankID. Особу, що вчинила дії в інформаційно-телекомунікаційній системі BankID було однозначно встановлено як позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору була згодна натиснути кнопку згоден. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор К547 на номер телефону позичальника, який ним був вказаний у анкеті та в подальшому кредитний ліміт було збільшено. Відповідно договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в гривнях в розмірі 3 700 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів зі сплатою процентів від суми позики. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на картку позичальника. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячно платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення прострочення заборгованості. 29.01.2025 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» уклали договір факторингу № 01.02-03/25 відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-03/25 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на відступлення прав вимоги складає 21 822 грн. 48 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3 699 грн. 99 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 10 933 грн. 39 коп., заборгованість по пені у розмірі 7 189 грн. 10 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою судді від 12.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представниця позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 06.07.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 1614269, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит в розмірі 3 700 грн. 00 коп., а він зобов`язався повернути використану суму та сплатити відсотки.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором.

Відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконав своїх зобов`язань, і допустив виникнення заборгованості за кредитом, яка становить 21 822 грн. 48 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3 699 грн. 99 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 10 933 грн. 39 коп., заборгованість по пені у розмірі 7 189 грн. 10 коп.,

29.01.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-03/25 відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1614269, що підтверджується реєстром прав вимог №1.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 1614269 від 06.07.2024 року становить: 21 822 грн. 48 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3 699 грн. 99 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 10 933 грн. 39 коп., заборгованість по пені у розмірі 7 189 грн. 10 коп.,

ТОВ «Свеа Фінанс» наділено правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1614269.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється.

За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016 р. у справі за № 6-1412цс16).

Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 264, 265, 268, 273, 354-355, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 509, 526, 610, 611, 626, 634, 639, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, яке зареєстроване за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) заборгованість в розмірі 21 822 грн. 48 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього 24 244 грн. 88 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.В.Кравченко