Справа № 589/1033/25
Провадження № 2/589/1323/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 01.08.2024р. в розмірі 37240 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту - 14000 грн, заборгованості за процентами - 23240 грн, нарахованими за період з 01.08.2024р. по 13.02.2025р. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 31.05.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення.

Станом на 27.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Товариство) та ОСОБА_1 (Позичальник) за допомогою веб-сайту https://finsfera.ua уклали договір про надання грошових коштів у позику № (далі - Договір), у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 14000 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за зниженою процентною ставкою 0,97 % на день та стандартною процентною ставкою 1,5 % в день, шляхом перерахування на поточний рахунок НОМЕР_1 /а.с. 12-22/.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. ст. 638, 640, 642 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а також з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» Позичальнику було надіслано одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким останній підписав вказані документи, що підтверджується електронним підписом ОСОБА_1 з одноразовим ідентифікатором 9639 /а.с.41/.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 14000 грн. кредиту, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» вих.№ 7570 від 19.02.2025р./ а.с. 26/.

У відповідності до п. 2.5, 2.6.1 договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 1.5% в день (стандартна процентна ставка) та повернути кредит у строк до 27.07.2025р., з гідно з Графіком платежів (додаток № 1 до договору), сплачуючи щомісячний платіж в сумі 4074 грн за перший місяць і по 6300 грн з другого місяця по процентам за користування позикою, з повним погашенням суми наданої позики 27.07.2025 року.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених вище умов Договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати тіла кредиту та процентів у строки, передбачені Договором, належним чином не виконувалися.

Як вбачається з позовної заяви, за розрахунками позивача станом на 13.02.2025р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 37240 грн 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14000 грн 00 коп.; заборгованість за процентами - 23240 грн 00 коп., які і заявлені до стягнення. При цьому, проценти були частково сплачені відповідачем на суму 4074 грн /а.с. 42/.

Враховуючи, що на момент розгляду справи строк повернення позики настав, а доказів повернення відповідачем ОСОБА_2 позивачу отриманої у позику за договором про надання грошових коштів у позику № від 01.08.2024 року грошової суми у розмірі 14000 грн. 00 коп., матеріали справи не містять, позовна вимога позивача про стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту 14000 грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

В свою чергу, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості за процентами, нарахованими позивачем за період з 01.08.2024р. по 13.02.2025р. у розмірі 23240 грн 00 коп., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування позикою.

При цьому, також сторони узгодили в п.2.6.3 договору, що протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений в бік зменшення для позичальника у випадку та на умовах: визначених п. 2.6.2 договору та/або умовами Програми лояльності та/або умовами Правил та/або умовами окремих акцій та/або умовами індивідуальних пропозицій позичальнику, зокрема у випадку отримання позичальником знижки на стандартну процентну ставку.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %.

Як встановлено вище, що відповідач отримав кредитні кошти за вказаним договором про надання грошових коштів у позику 01.08.2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX.

З дослідженого розрахунку заборгованості судом встановлено, що проценти нараховувались за період з 01.08.2024р. по 31.08.2024р. за процентною ставкою 0,97% в розмірі 4074 грн (14000х0,97х30:100), з 31.08.2024 р. по 13.02.2025 р. за процентною ставкою 1% в розмірі 23240 грн (14000х1х166:100).

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом не виходив за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування.

Виходячи з викладеного, проценти за договором про надання грошових коштів у позику № від 01.08.2024р. підлягають стягненню з відповідача за цим договором у заявленому розмірі 23240 грн 00 коп. (27314-4074).

Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження.

Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити в сумі 37240 грн.

З урахуванням викладеного, вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. /а.с. 1/.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1046, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» /, адреса: вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, м. Київ, 01014/ заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 01.08.2024р. в розмірі 37240 грн 00 коп. /тридцять сім тисяч двісті сорок грн 00 коп./ та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. /дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп./.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова