Єдиний унікальний номер справи 183/7679/24
Провадження № 2/183/3479/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні цивільну справу за заявою заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Віталій Магера, звернувся до суду із заявою, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочин, у якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Міністерства оборони України, кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 34 656,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 13 вересня 2023 року близько 10.50 год., керуючи моторолером марки «Honda Dio», без реєстраційного номеру, на якому в якості пасажира перебував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював рух на проїзній частині автодороги на АДРЕСА_1 , зі сторони с. Вільне в напрямку с-ща Черкаське, де поблизу електроопори № 29, водій ОСОБА_1 допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Mondeo», під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у виді закритого багатоуламкового перелому діафізу (тіла) обох кісток лівої гомілки (велико- та малогомілкової), які у своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху знаходились у прямому причинному зв`язку з указаною вище дорожньо-транспортною подією та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року звільнено ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_2 . Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

У результаті протиправних дій відповідача потерпілому ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_1 з 13 вересня 2023 року до 03 жовтня 2023 року, загальна вартість його лікування становить 34 656,02 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )», військовий госпіталь є бюджетною лікувально-профілактичною установою, яка здійснює свою діяльність на правах військової частини Збройних Сил України. Отже, військова частина НОМЕР_1 відноситься до юридичних осіб державної власності і кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із державного бюджету України. У зв`язку з чим, загальна сума матеріальних збитків, завданих відповідачем державі становить 34 656,02 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача витрачені на стаціонарне лікування потерпілого кошти у сумі 34 656,02 грн.

Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 26 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву.

Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких обставин.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою.

Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарному лікуванні потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Судом установлено, що 13 вересня 2023 року о 10 годині 50 хвилин на проїзній частині автодороги на вул. Сітьовій с-ще Зарічне Самарівського району Дніпропетровської області, зі сторони с. Вільне в напрямку с-ща Черкаське, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі моторолера марки «Honda Dio», без реєстраційного номеру, під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Ford Mondeo», під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок ДТП пасажир моторолера ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року установлено, що своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з указаною дорожньо-транспортною пригодою. Дії ОСОБА_1 кваліфікавано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Цією ж ухвалою звільнено ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_2 . Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності (а.с. 17-18).

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_2 від 20 липня 2024 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії, період лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить з 13 вересня 2023 року до 03 жовтня 2023 року (а.с. 21).

Відповідно до довідки-розрахунку на лікування військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 , 1999 року народження, який знаходився на стаціонарному лікуванні у військовій частин НОМЕР_1 з 13 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, сума коштів витрачених на стаціонарне лікування складає 34 656,02 грн. (а.с. 22).

Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якій проводилось лікування потерпілого, є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України, що фінансується за рахунок бюджету. Збитки, які їм спричиняються це безпосередня шкода економічним інтересам держави.

Оскільки судом під час розгляду справи та вивчення матеріалів справи було установлено причино - наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та підставами перебування потерпілого ОСОБА_2 у лікарні, обов`язок з відшкодування витрат необхідно покласти на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання указаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в інтересах яких виступає заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Міністерства оборони України витрати на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину у розмірі 34 656 (тридцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону, , місцезнаходження не зазначається відповідно до наказу Генерального штабу Збройних сил України від 30 січня 2023 року та з урахуванням ст. 1142 КК України;

- Міністерство оборони України, , місцезнаходження не зазначається відповідно до наказу Генерального штабу Збройних сил України від 30 січня 2023 року та з урахуванням ст. 1142 КК України;

- Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження не зазначається відповідно до наказу Генерального штабу Збройних сил України від 30 січня 2023 року та з урахуванням ст. 1142 КК України;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , перебуває на військовій службі у В/Ч НОМЕР_3 , місцезнаходження якої не зазначається відповідно до наказу Генерального штабу Збройних сил України від 30 січня 2023 року та з урахуванням ст. 1142 КК України.

Рішення суду складено і підписано 14 січня 2025року.

Суддя Г.Є. Майна