У Х В А Л А

Іменем України

29 грудня 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним арештом, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, як слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київського області виніс ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому не врахував, що працівники правоохоронних органів безпідставно затримали його 12.03.2024 року в порядку ст.208 КПК України. Таким чином, ОСОБА_2 прийняв рішення про незаконне позбавлення його волі.

З позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду є оскарження процесуальних дій судді при здійсненні правосуддя, та наступне відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., згідно рішення ВПР від 17.09.2024 року, звільнений з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, у зв`язку з поданням зави про відставку.

Згідно ст.116 ЗК України «Про судоустрій та статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Вказана позиція підтверджена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2018 року у справі № 61-1091св17, а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 14-90цс18 та від 21 листопада 2018 року у справі № 14-399 цс18 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (пункт 45)).

Відповідний правовий висновок також надав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 листопада 2015 року у справі № 6-28768 св 15, де було зазначено, що розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), пов`язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Оскільки судом встановлено, що підставою спору є процесуальні дії судді при здійсненні правосуддя, суд дійшов висновку про те, що вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки судом встановлено, що вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 353, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя Хацько