Справа №705/6581/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором (оферти) № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025 у розмірі 26041,16 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 26000,00 грн. строком на 140 днів. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 3900,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Неустойка: 260,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов?язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов?язання.

Позикодавець свої зобов`язання виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку номер НОМЕР_1 . Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 26 041,16 грн., з яких: 13001,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5759,24 грн. - заборгованість за процентами, 7280,00 - неустойка.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяв про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення не надійшло. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

13.11.2025 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому не погоджується із заявленими вимогами позивача та вважає їх безпідставними з таких причин. За укладеним кредитним договором вона отримала від ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти у розмірі 26 000 грн. Протягом строку дії договору здійснювала регулярні платежі, що підтверджується квитанціями та виписками. Загальна сума сплачених нею коштів становить 37 707,49 грн., тобто перевищує суму отриманого кредиту. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором фактично виконані в повному обсязі, а вимоги позивача щодо стягнення будь-якої заборгованості є безпідставними. Крім того, зазначає, що вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, одна з яких має встановлену інвалідність. У зв`язку з цим перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки значну частину доходів спрямовує на догляд і лікування дитини. Незважаючи на це, вона сумлінно виконувала свої зобов`язання перед позивачем та сплачувала кошти в межах своїх можливостей. Просить відмовити ТОВ «Споживчий центр» у задоволенні позову.

24.11.2025 від представника позивача ТОВ «Споживчий центр» Ларіонова К.О. на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не зробив власного, доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору: на суму 5 600,36 грн. від 05.02.2025 року; на суму 5 600,36 грн. від 20.02.2025 року; на суму 6 640,36 грн. від 10.03.2025 року; на суму 6 198,89 грн. від 22.03.2025 року; на суму 6 945,12 грн. від 08.04.2025 року; на суму 5 727,93 грн. від 17.04.2025 року; на суму 7 940,36 грн. від 10.05.2025 року; при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Також, повідомляють, що відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Позивач додає Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом. Просить позовні вимоги задовольнити.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом установлено, що боргові зобов`язання між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 виникли на підставі кредитного договору № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025.

Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення).

Відповідно до пунктів 11.3, пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 26000,00 грн. строком на 140 днів. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 3900,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Неустойка: 260,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов?язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов?язання.

Для підтвердження та укладання договору відповідачу надіслано за допомогою смс код Е372.

Позикодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку номер НОМЕР_1 . Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 26 041,16 грн., з яких: 13001,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5759,24 грн. - заборгованість за процентами, 7280,00 - неустойка.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із сумою заборгованості, надала суду скріншот із сайту ТОВ «Швидко Гроші» від 11.11.2025, як доказ сплати нею кредитних коштів, а саме: на суму 5 600,36 грн. від 06.02.2025 року; на суму 5 600,36 грн. від 20.02.2025 року; на суму 6 640,36 грн. від 06.03.2025 року; на суму 6 198,36 грн. від 20.03.2025 року; на суму 7 940,36 грн. від 03.04.2025 року; на суму 8 727,36 грн. від 17.04.2025 року, загальна сума сплати кредиту 40 707,16 грн., що значно перевищує суму взятого нею кредиту у розмірі 26 000,00 грн.

Позивачем у позовній заяві та у Відповіді на відзив не заперечуються факти часткової сплати відповідачем сум кредиту, а саме: на суму 5 600,36 грн. від 05.02.2025 року; на суму 5 600,36 грн. від 20.02.2025 року; на суму 6 640,36 грн. від 10.03.2025 року; на суму 6 198,89 грн. від 22.03.2025 року; на суму 6 945,12 грн. від 08.04.2025 року; на суму 5 727,93 грн. від 17.04.2025 року; на суму 7 940,36 грн. від 10.05.2025 року, загальна сума сплати кредиту 44 653,38 грн.

Однак, в Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025 та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції, що, як уже зазначалось, підписані останньою електронним підписом, кредитодавцем надано помісячно розрахунок сум, які має сплатити позичальник, з урахуванням відсотків, комісії, пені та орієнтовна загальна вартість кредиту складає 56 003,52 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному розмірі ТОВ «Споживчий Центр» не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025 у розмірі 4 070,14 грн. (56 003,52 грн. (орієнтовна загальна вартість кредиту) - 44 653,38 грн. (фактично сплачені кошти відповідачем) 7 280,00 грн. (неустойка).

Щодо вимоги про стягнення неустойки на суму 7 280,00 грн. суд приходить до переконання про відмову ТОВ «Споживчий Центр» в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.

Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В Україні воєнний стан, введений в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на час розгляду справи воєнний стан триває.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за неустойкою в сумі 7 280,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, керуючись статтями 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 274-279, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за кредитним договором № 24.01.2025-100001044 від 24.01.2025 року у розмірі 4 070,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 378 грн. 62 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік