Справа № 545/5673/24
Провадження № 2/545/493/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносин до 17.12.2024 року. 18.12.2024 року сторони офіційно зареєстрували цивільний шлюб. За час фактичних шлюбних відносин в сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батьківство щодо яких позивач визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до,так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

З наведеного вбачається, що чинне сімейне законодавство визначає два способи визначення походження дитини від батька: 1) позасудовий, який реалізується в порядку ст. 126 СК України а спільною заявою чоловіка та жінки, що не перебували у шлюбі; 2) судовий, який реалізується у порядку ст. 128 СК України, за умови відсутності заяви в порядку ст. 126 СК України.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист прав наперед або прав, що можуть бути порушені у майбутньому, не допускається.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач беззаперечно визнає своє батьківство відносно малолітніх дітей.

Проаналізувавши вищевикладене, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, зокрема в позові не зазначено:

- щодо існування спору між сторонами, обставини та докази в підтвердження того, за захистом яких порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод та законних інтересів звернувся позивач та в чому саме полягає таке порушення, невизнання, оспорювання;

- не зазначені докази неможливості подання спільної заяви позивача та відповідача з метою визначення походження дитини від батька в позасудовому порядку відповідно до ст. 126 СК України.

- не зазначені докази того, що відомості про батька дітей внесені до актового запису на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини,що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Г.Путря