Справа № 702/2/25
Провадження № 2-з/702/1/25
У Х В А Л А

07.01.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України, що додана до його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шалару О.І., звернувся, до Монастирищенського районного суду Черкаської області із позовною заявою, в якій просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 99203, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Спільно з позовною заявою представник позивача подав заяву про вжиття заходів про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність направлення вищевказаного документу за підсудністю з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суддею встановлено, що позовна вимога звернена до ТОВ «КАЧАЙ Гроші», місцем знаходження якого є вул. Федорова Івана, 64/16 оф.311 м. Київ.

Отже, за загальними правилами підсудності з відповідним позовом позивач має право звернутись до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача ТОВ «Качай Гроші» територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва.

Однак, нормами ч.12 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню, зокрема, підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Місце виконання рішення визначено статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, в яких розташований його виконавчий округ.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66870935 від 20.09.2021 випливає, що примусове виконання виконавчого напису здійснюється за місцем отримання боржником ОСОБА_1 доходів у ТОВ «В-ЛОГІСТИК», місцем знаходження якого є АДРЕСА_1 .

Отже, у цьому випадку виконавчі дії з виконання оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. вчиняються в АДРЕСА_1 , що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та, як наслідок, являється місцем виконання виконавчого напису, що територіально відноситься також до Голосіївського району м. Києва.

Тобто переданий на вирішення суду юридичний спір підлягає розгляду Голосіївським районним судом міста Києва.

Частини 1-2 ст. 149 ЦПК України унормовують, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Враховуючи, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в Голосіївському районному суді міста Києва, заява представника позивача Коваленка Сергія Володимировича про забезпечення позову також має вирішуватись цим же судом, як судом, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 149, 258, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шалари О.І. про забезпечення позову у цивільній справі №702/2/25 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів, передати за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (адреса: 03127, м. Київ, вул. Виставкова, 14-А).

Копію ухвали про передачу заяви за підсудністю направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Тетяна БАРСЬКА