Справа № 486/1705/23
Провадження № 2/486/331/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Далматової Галини Анатоліївни у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

учасники справи: позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», представник позивача Кожухівський Я.І., відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває цивільна справа № 486/1705/23 запозовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діяло через представника Кожухівського Я.І., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

08 січня 2025 року в судовому засіданні відповідачем заявлено відвід судді Далматової Г.А. В письмовій заяві відповідач зазначає, що судді Южноукраїнського міського суду не можуть брати участь у розгляді його справи, оскільки виконуючий обов`язки голови суду Савін О.І. скомпрометував себе як суддю та суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області в цілому. Виконуючий обов`язки голови суду Савін О.І. неодноразово публічно заявляв про особисті неприязні відносини до його дружини ОСОБА_2 та до нього, відповідно, заінтересований у результаті розгляду справи. 18 листопада 2024 року суддя Савін О.І. заявив самовідвід. Останній контролює ефективність діяльності апарату суду та має значні важелі впливу на суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Вважає, що суддя Далматова Г.А. під тиском виконуючого обов`язки голови суду не має можливості прийняти відносно нього неупереджене та об`єктивне рішення у справі.

Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши відповідача, дослідивши заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підставі для відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України є очевидними, окрім пункту 5.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28 жовтня 1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини у справі «Ilie v. Romania» та, розглядаючи інші справи, вже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Отже, суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Натомість у ЄСПЛ дійшли висновку, що сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду. Утім, є одне «але» - сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Стосовно посилань відповідача на те, що в.о. голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області має важелі впливу на суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області та те, що суддя Далматова Г.А. перебуває під тиском виконуючого обов`язки голови суду, суд не приймає до уваги, оскільки суддя не вважає себе упередженою, або такою, що підпадає під важель впливу, або перебуває під тиском в.о. голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Таку підставу для судводу суд вважає надуманою та такою, що не відповідає дійсності.

Разом із тим, незважаючи на відсутність обґрунтованих підстав для відводу, але враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, та сумнівів щодо неупередженості суду, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Далматової Г.А., та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді саме при розгляді даної справи, як виняток, суд вважає, що заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Далматової Галини Анатоліївни у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова