Справа № 465/7112/25
Провадження №2/605/198/2025
17 грудня 2025 рокум.Підгайці
Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої - судді Кравчук В.М.,
за участі секретаря судового засідання Лежигубської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
28.10.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа № 465/7112/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, скерована за територіальною підсудністю на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.09.2025.
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (надалі укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору цього факторингу), за яким підписано Реєстр прав вимоги № 117 від 19.01.2021, відповідно до якого від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі зазначеному у цьому Реєстрі прав вимоги.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, на виконання якого підписано Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі зазначеному у цьому Реєстрі прав вимоги.
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» (позивачу) відступлено право грошової вимоги до відповідачки.
Ухвалою від 30.10.2025 цивільну справу №465/7112/25 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 20 листопада 2025 року на 10 год. 00 хв.
Ухвалою від 20.11.2025 судове засідання відкладене до 17 грудня 2025 року з повторним викликом сторін. Оголошення про виклик відповідачки розміщено на веб-порталі судової влади України.
17.12.2025 у судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві позивач клопотав розгляд справи проводити без участі представника; проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подала, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
17.12.2025 суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у суду даних чи доказів з ухваленням заочного рішення.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7H63N (арк.спр.12).
Перед укладенням Кредитного договору, відповідно до алгоритму дій стосовно укладення кредитних договорів (арк.спр.10-11) та алгоритму дій споживача в інформаційній телекомунікаційній системі (арк.спр.13-18), відповідачка з метою отримання кредиту мала самостійно за допомогою мережі інтернет: перейти на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструватися на цьому сайті, створивши особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, заповнити та подати Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказати свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройти належну перевірку (верифікацію), ознайомитися та підтвердити згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Надалі відповідачка отримала на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використано для підписання Кредитного договору. Таким чином, надано згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписано Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Отже, саме відповідачка ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п.1.2. кредит надається (договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником.
Згідно з п.1.6. договору Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору.
За п. 1.3, 1.4. договору, на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,50 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).
Відповідно до п.4.3. договору сторони погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (арк.спр.30 зв.).
Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення №fb401477-1a64-42ac-872f-34f4b218ec1e від 14.10.2020 (арк.спр.9) та інформацією, витребуваною судом за клопотанням позивача в АТ КБ «Приватбанк», де емітована вказана картка (арк.спр. 134-135).
Договір № 119818199 (індивідуальна частина) від 14.10.2020 відповідає положенням Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (в редакції від 17.08.2020), які позивачем долучено до позовної заяви (арк.спр.21-25).
13.11.2020 до договору № 119818199 від 14.10.2020 між сторонами (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони дійшли згоди про продовження строку, на який було видано кредит, на 30 днів. Позичальниця сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом (як видно із розрахунку заборгованості (арк.спр.40) - ОСОБА_1 сплатила 2385,00 грн нарахованих процентів в повному обсязі), і з 13.11.2020 встановлюється плата за користуваннч кредитом в розмірі 1,47% в день від суми кредиту (арк.спр.32). Інші умови залишаються чинними і незмінними. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу (арк.спр.68-80). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 117 від 19.01.2021, відповідно до якого від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі зазначеному у цьому Реєстрі прав вимоги, під порядковим номером 76 у цьому реєстрі значиться відповідачка ОСОБА_1 (арк.спр.66-67).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу (арк спр.59-64), на виконання якого підписано Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 (арк.спр.57-58), за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, яка у цьому Реєстрі прав вимоги значиться під порядковим номером 1131.
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» (позивач) має право вимоги до відповідачки за договором №119818199 від 14.10.2020. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали більше жодних нарахувань за Кредитним договором.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
З`ясувавши обставини та дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.
В силу вимог ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Ч.6 цієї статті визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі, коли відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, то моментом його підписання є в тому числі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Договір № 119818199 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (відповідачкою) було укладено 14.10.2020 у відповідності до ст.11-12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Такий договір є чинним, а докази зворотного в матеріалах справи відсутні.
Після підписання договору 14.10.2020 у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виникло зобов`язання перерахувати кредитні кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідачки (було виконано, що підтверджується дослідженими матеріалами справи), а у відповідачки виникло зобов`язання повернути кредит та визначені у договорі за домовленістю сторін проценти не пізніше ніж через 30 днів з дати отримання кредиту (тобто 13.11.2020).
Отже, строк кредитування з його пролонгацією за додатковою угодою закінчився 13.12.2020.
Подальше нарахування процентів як ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і ТОВ «Таліон Плюс» суд вважає неправомірним, оскільки зі спливом строку кредитування позичальник вже не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до вимог ст.1048 ЦК України.
Якщо розглядати нараховані проценти поза строком кредитування в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, то суд зазначає таке.
Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, встановленого згідно із Законом № 691-20 від 16.06.2020, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Отже, на період дії карантину позичальники звільняються від відповідальності за прострочення грошових зобов`язань, платежі, пов`язані з простроченням виконання грошового зобов`язання, не стягуються.
Постановами Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 та від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України установлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 1 серпня до 19 грудня 2020 р., а надалі продовжено карантин з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р.

Таким чином, первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» продовжували нараховувати проценти поза межами строку кредитування в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України в період з 17.12.2020 по 03.03.2021, що припадає на час дії на території України карантину, спричиненого поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Хоча ці нарахування формально не є "неустойкою", судова практика Верховного Суду, а також позиція Антимонопольного комітету, чітко встановила, що дія мораторію поширюється і на нарахування, які пов`язані з простроченням виконання грошового зобов`язання. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахованих процентів поза межами строку кредитування не обгрунтовані і не підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Юніт Капітал» суд дійшов такого висновку.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст.656 ЦК України); б) дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 2-1055/11.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №119818199 на підставі договору факторингу № 28/1118-01.

05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу № 05/0820-01.

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю.

У зв`язку з тим, що до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за договором № 119818199 від 14.10.2020 суд вважає, що наявні підстави для стягнення кредитної заборгованості з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, те, що фактично отримані відповідачкою ОСОБА_1 кредитні кошти у повному обсязі в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач, як новий кредитор, вправі вимагати повернення відповідачкою заборгованості шляхом стягнення з неї на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за договором №119818199 від 14.10.2020 в розмірі 22906,90 грн, з яких: тіло кредиту - 15900,00 грн, заборгованість за процентами - 7006,90 грн.

Стосовно стягнення судових витрат суд дійшов таких висновків.

За ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 (арк. спр.36-37), копію додаткової угоди № 8 від 05.06.2025 до договору правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (арк.спр.35), копію акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги (арк.спр.34), протокол погодження вартості послуг - додаток до договору про надання правничої допомоги (арк.спр.37 зв.).

На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн є завищеним, не повною мірою співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторони.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Виходячи з цих міркувань, суд вважає обґрунтованими і співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторони, в цьому випадку витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в частині, пропорційній до розміру задоволених позовних вимог, розрахованій за формулою 22906,90 * 2422,40 / 51352,00 = 1080,57 грн.

На підставі ст.ст. 11, 207, 512, 514, 526, 527, 626,-629, 638, 1046-1050, 1054-1057 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 268, 273, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () заборгованість за кредитним договором № 119818199 від 14.10.2020 у розмірі22906,90 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот шість гривень 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» ()суму сплаченого судового збору в розмірі 1080,57 грн (одна тисяча вісімдесят гривень 57 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідачці направити копію заочного рішення суду.

Роз`яснити відповідачці, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за її письмовою заявою, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10; , тел. НОМЕР_4; електронна адреса: ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено і підписано 29 грудня 2025 року.

Головуюча: Валентина КРАВЧУК