Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/5267/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Азот» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «АЖІО», третя особа Приватне підприємство «ТОВА» про відшкодування майнової шкоди, -

Встановив:

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 08.12.2025 цивільну справу з позовом Приватного акціонерного товариства «Азот» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «АЖО», третя особа Приватне підприємство «ТОВА» про відшкодування майнової шкоди на правлено за підсудністю до Придніпровського районного суду міста Черкаси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Кондрацьку Н.М.

Згідно зі статтею 186 ЦІК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позову та додані до нього матеріали, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦІК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Зокрема, згідно з частиною 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв?язку із здійсненням господарської діяльності крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду,

з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Велика Палата Верховного Суду дотримується правової позиції, що викладена нею у постанові від 16.02.2021 у справі N? 911/2390/18, згідно якої відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(п.7.11). Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає (п.7.12).

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб?єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

Підставою звернення до суду позивача є спір між юридичними особами, предмет спору - відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої приватному акціонерному товариству.

Так, відповідачами зазначені ОСОБА_1 та Приватне підприємство «Ажіо».

З наданих до позовної заяви додатків убачається, що ПП «Ажіо» () це суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, а отже у силу визначення ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб?єкта господарювання - юридичної особи.

Вважається, що приватне підприємство один з різновидів юридичної особи, що діє на базі приватної власності, яка належить одній або кільком фізичним особам, або приватної власності юридичної особи.

Щодо зазначеного іншого відповідача варто зауважити, що ОСОБА_1 , дії якої потягли, на думку позивача, зазнання матеріальної шкоди, є суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до наданої копії сертифікату (а.с. 90). Окрім цього, відповідно до акту державного виконавця від 05.02.2018 примусове виконання виконавчого листа та відповідно до постанови про опис та арешт майна, ці дії здійснювалось у присутності ФОП ОСОБА_1 .

Відомості щодо ОСОБА_1 внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із зазначенням виду економічної діяльності.

Суд вважає, що характер правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить про те, що він пов?язаний зі здійсненням сторонами своєї господарської діяльності і як ФОП, а позовні вимоги стосуються прав та інтересів сторін саме як учасників господарських відносин.

3 огляду на наведені критерії розмежування юрисдикції, суб?єктний склад спору та його предмет, суддя вважає, що спір у даній справі не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в судах загальної юрисдикції, оскільки містить ознаки господарського спору та має вирішуватися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у відкритті провадження слід відмовити, роз?яснивши представникам позивачів їх право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 186, 258-261, 272 ЦПК України, -

Постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства

«Азот» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «АЖІО», третя особа Приватне підприємство «ТОВА» про відшкодування майнової шкоди.

Роз`яснити право звернення з даним позовом до господарського суду, відповідно до ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н. М. Кондрацька