КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Справа № 756/12781/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Колісником Олегом Веніаміновичем , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Гребенюка В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту нецільового використання аліментів, зобов`язання вчинити дії та встановлення порядку сплати аліментів,

встановив:

В грудні 2023 року позивач ОСОБА_3 , звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, у якому просив:

1) встановити факт нецільового використання аліментів відповідачем сплачених позивачем на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) зобов`язати відповідача надавати позивачу звіти про використання отримуваних нею грошових коштів в якості аліментів на утримання сина та доньки за кожен місяць використання вказаних грошових коштів не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

3) зобов`язати відповідача внести суму аліментів на утримання сина та доньки, яка сплачена позивачем та використана відповідачем не за цільовим призначенням у сумі 56 000,89 грн. на особисті рахунки сина та дитини відкриті у відділенні Державного ощадного банку України в рівних частинах на кожний.

4) встановити наступний порядок сплати позивачем аліментів на утримання сина та доньки, розмір яких визначений рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року у справі № 756/1586/21:

- 70% частини зазначених аліментів щомісячно вносити по 35% від присудженої загальної суми аліментів визначених за рішенням суду на особисті рахунки сина та дитини відкриті у відділенні державного ощадного банку України починаючи з дня набрання рішенням законної сили

- інші 30% зазначених аліментів сплачувати, як і раніше в порядку визначеному рішенням суду.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач використовує аліментні кошти не за цільовим призначенням, зокрема, використовує їх для оплати послуг адвоката, переказує їх родичам, які проживають в Україні та на утримання своєї матері, яка проживає разом з відповідачем у США.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року справу направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Встановлено факт нецільового використання аліментів, сплачених позивачем ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 , у розмірі 56 000,89 грн., на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 внести суму аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сплачена позивачем, в сумі 56 000,89 грн., на особисті рахунки дітей, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України, в рівних частинах на кожний з рахунків.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - Колісник О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване, оскільки факт нецільового використання аліментів може бути підтверджений висновком органу опіки та піклування, який відсутній у матеріалах справи.

Крім цього, вказує на те, що провести інспекційне відвідування Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та здійснити умови проживання дітей з метою визначення рівня задоволення їх індивідуальних потреб було неможливо, оскільки через збройну агресію Російської Федерації проти України відповідач змушена була виїхати з дітьми до Польщі, а згодом - до Сполучених Штатів Америки.

Вважає, що бесіду з дітьми Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації могла провести в режимі онлайн з метою з`ясування рівня задоволення їх індивідуальних потреб, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими речами та засобами, необхідними для її належного догляду та розвитку.

Стверджує, що платник аліментів може вимагати внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини тільки у відділенні Державного ощадного банку України, щоб спростити процедуру одержання іншим з батьків відповідних коштів. Визначаючи розмір тієї частини аліментів, що буде вноситися в банк на особистий рахунок дитини, суд ураховує розмір стягуваних на утримання дитини аліментів, матеріальне становище одержувача аліментів та інші обставини, що мають значення для справи.

На переконання апелянта, рішення суду першої інстанції не відповідає частині другій статті 186 СК України, оскільки, встановивши факт нецільового використання відповідачем аліментів, суд не взяв до уваги, що зазначена норма матеріального права не регламентує повернення вже сплачених аліментів на особові рахунки дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Апелянт вважає, що висновок суду про нецільове використання аліментів відповідачем ґрунтується на припущеннях і зауважує, що нормативно-правовими актами не передбачено заборони використовувати рахунки, на які сплачуються аліменти, для власних потреб. Такий висновок не підтверджений належними й допустимими доказами.

Апелянт звертає увагу суду, що відповідач використовувала кошти, які знаходилися на рахунку, на які зараховуються аліменти для оплати як то судових зборів та інших платежів, які відповідачу необхідно було зробити на території України, оскільки за заявою позивача державним виконавцем були заблоковані усі інші рахунки, з яких вона могла б здійснити такі платежі. З банківського рахунку відкритого в США, на якому знаходяться її особисті кошти, здійснити відповідні платежі вона не могла, проте відповідач оплачує всі потреби дітей, в тому числі харчування, одяг, лікування, відвідування гуртків, вивчення мов тощо, за кошти, які у неї є в наявності, оскільки якщо навіть взяти виписку на яку посилається позивач, та додати ті суми, які вказує ОСОБА_3 , що на думку останнього були використанні не за цільовим призначенням, то усієї цієї суми вистачило на 1 місяць, тоді як відповідач, перебуваючи в США з березня 2022, витрачає на дітей набагато більше.

Наданими позивачем виписками підтверджується, що більшу частину витрат на дітей, відповідач понесла за свої власні кошти, зокрема, на придбання продуктів, одягу, подарунків, оплати лікування, відвідування гуртків, додаткових занять з вивчення мови тощо. Вказує на те, що ОСОБА_4 має затримку психомовного розвитку, потребує постійного медичного догляду та занять із логопедом, що вимагає додаткових витрат на лікування.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - Колісник О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 заперечили проти доводів і вимог апеляційної скарги, просили відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача і його представника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що висновок органу опіки та піклування щодо нецільового використання відповідачем аліментів не може бути наданий позивачем враховуючи, що відповідач з квітня 2022 року проживає у США, а вказане позивачем нецільове використання аліментів мало місце у період з жовтня 2022 по травень 2023 року.

Водночас, в матеріалах справи наявна банківська виписка по рахунку, з якої вбачається, що відповідач за рахунок аліментів здійснювала витрати, не пов`язані з утриманням дітей, у розмірі 56 000,89 грн., обставини чого відповідачем не спростовуються.

Як встановлено судом із виписки за рахунком № № НОМЕР_1 , відповідач перерахувала 47 155 грн. 05 коп. - Коліснику Олегу Веніаміновичу ( адвокату відповідача), 5025 грн. 03 коп. - ОСОБА_7 ( дядьку відповідача), 1005,03 грн. - ОСОБА_8 , та 7603 грн. - послуги перукарні у м. Росвелл США.

Тож позивач довів факт нецільового використання аліментних коштів відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи і нормам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією повторно виданого Оболонським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві свідоцтва про народження від 30 жовтня 2018 р. серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією повторно виданого Оболонським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві свідоцтва про народження від 30 жовтня 2018 р. серії НОМЕР_3 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 р. у справі № 758/12414/17 шлюб між сторонами розірвано з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Судовим наказом Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 р. у справі № 758/5536/18 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року у справі № 756/1586/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволено.

Збільшено з 03 лютого 2021 року розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року у справі № 758/5536/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/3 частини заробітку з усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 03 лютого 2021 року до повноліття найстаршої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яцківа А.П. від 02 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з метою примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 р. № 756/1586/21, виданого для примусового виконання зазначеного рішення суду.

З довідки Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» від 16 серпня 2023 р. № 34-2/480 вбачається, що позивач перебуває у трудових відносинах з цим Товариством, з 12 березня 2002 року обіймає посаду керівника з питань практик аудиту служби внутрішнього аудиту АТ «Райффайзен Банк».

Згідно з довідкою АТ «Райффайзен Банк» від 02 серпня 2023 р. № 4-14/34-439 із заробітної плати позивача утримано аліменти в таких розмірах: у жовтні 2022 року - 20 098,11 грн.; в листопаді 2022 року - 24 836,75 грн., у грудні 2022 року - 25 661,24 грн., в січні 2023 року - 24 875,74 грн., в лютому 2023 року - 24 680,46 грн., в березні 2023 року - 28 330,00 грн., у квітні 2023 року - 24 875,74 грн., у травні 2023 року - 24 662,87 грн.

Заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Відповідно до виписки з належного відповідачу ОСОБА_1 банківського рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» від 28 серпня 2023 р. за період з 01 жовтня 2022 року по 16 червня 2023 року на її рахунок надійшло всього 199 196,65 грн., витрати складають 199 945,52 грн.

Станом на 01 жовтня 2022 року на рахунку відповідача було 20 612,38 грн. (т. 1, а.с. 71). В період з 01 жовтня 2022 по 31 жовтня 2022 року відповідач понесла наступні витрати: переказувала кошти у Скарбничку; витрати в магазинах «TJMAXX #0029», «Exton Store», «Publix #825, Roswell», «Target T-1761. Roswell» (т. 1, а.с. 71-70).

Станом на 31 жовтня 2022 року залишок склав 5 210,00 грн. (т. 1, а.с. 71-70).

31 жовтня 2022 року на рахунок відповідача зараховано кошти в сумі 20 048,11 грн. (загальний розмір переказу складав 20 098,11 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1 zhidno VP № НОМЕР_5 vid 04.11.2021r.» (т. 1, а.с. 70).

В період з 31 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року відповідач понесла наступні витрати: витрати в магазинах «Target T-1761. Roswell», «Starbucks Store», «The Fresh Market 217, Roswell», «Dollar Tree, Roswell», переказ коштів у «Скарбничку», переказ зі свої картки (т. 1, а.с. 70).

Станом на 30 листопада 2022 року залишок склав 2 440,00 грн. (т. 1, а.с. 72).

30 листопада 2022 року на рахунок відповідача зараховано кошти в розмірі 24 786,75 грн. (загальний розмір переказу складав 24 836,75 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1 zhidno VP № НОМЕР_5 vid 04.11.2021r.» (т. 1, а.с. 70).

В період з 30 листопада 2022 року по 29 грудня 2022 року відповідач понесла наступні витрати: витрати на поповнення мобільного телефону за номером НОМЕР_4 , переказ на карту ПриватБанку на користь Колісника О.В. , переказ у Скарбничку, придбання продуктів у магазині «Publix #825, Roswell» (т. 1, а.с. 70).

Станом на 29 грудня 2022 року залишок склав 0,00 грн. (т. 1, а.с. 70).

29 грудня 2022 року на рахунок відповідача зараховано кошти в розмірі 25 611,24 грн. (загальний розмір переказу складав 25 661,24 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1 zhidno VP № НОМЕР_5 vid 04.11.2021r.» (т. 1, а.с. 70).

В період з 29 грудня 2022 року по 31 січня 2023 року відповідач понесла наступні витрати: витрати в інтернет-магазині «The Ups Store 4361, Roswell»; переказ коштів на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ; переказ у Скарбничку; переказ зі своєї картки, витрати в магазинах «Target T-1761. Roswell», «Publix #825, Roswell», «Dollar Tree, Roswell», «TJMAXX #0029»; витрати в ресторані «Mellow Mushroom #36, Roswell» (т. 1, а.с. 69-70).

Станом на 31 січня 2023 року залишок склав 630,00 грн. (т. 1, а.с. 70).

31 січня 2023 року на рахунок відповідача зараховано кошти в сумі 24 825,74 грн. (загальний розмір переказу складав 24 875,74 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1 zhidno VP № НОМЕР_5 vid 04.11.2021r.» (т. 1, а.с. 69).

В період з 31 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року відповідач понесла наступні витрати: витрати в магазинах «The Fresh Market 217, Roswell», «Target T-1761. Roswell», «Publix #825, Roswell», «TJMAXX #0029»; витрати в ресторані «Mellow Mushroom #36, Roswell»; переказ у Скарбничку; переказ на користь Колісника О.В. , витрати в інтернет-магазині «The Ups Store 4361, Roswell» (т. 1, а.с. 68-69).

Станом на 28 лютого 2023 року залишок склав 210,00 грн. (т. 1, а.с. 68).

28 лютого 2023 року на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 24 630,46 грн. (загальний розмір переказу складав 24 680,46 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1 zhidno VP № НОМЕР_5 vid 04.11.2021r.» (т. 1, а.с. 68).

В період з 28 лютого по 31 березня 2023 року відповідач понесла наступні витрати: витрати в перукарні «FSP*Salon Bellezza Of, Roswell»; переказ на користь Колісника О.В. , переказ у Скарбничку; поповнення мобільного телефону за номером НОМЕР_4 ; витрати в аптеці «CVS/Pharmacy #02965, Roswell»; оплата послуг через Приват24, одержувач: Правди 31А, ОСББ (т. 1, а.с. 68).

Станом на 31 березня 2023 року залишок склав 180,00 грн. (т. 1, а.с. 68).

31 березня 2023 року на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 28 460,00 грн. (загальний розмір переказу складав 28 510,00 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1» (т. 1, а.с. 68).

В період з 31 березня 2023 року по 28 квітня 2023 року відповідач понесла наступні витрати: переказ на користь Колісника О.В. ; поповнення мобільного телефону за номером НОМЕР_4 ; переказ у Скарбничку; оплата послуг через Приват24, одержувач: Правди 31А, ОСББ; витрати в аптеці «CVS/Pharmacy #02965, Roswell», витрати в магазинах «The Fresh Market 217, Roswell», «Target T-1761. Roswell», «Publix #825, Roswell», «TJMAXX #0029», «Lidl #1420, Roswell»; витрати в інтернет-магазині «The Ups Store 4361, Roswell» (т. 1, а.с. 67-68).

Станом на 28 квітня 2023 року залишок склав 1 270,00 грн. (т. 1, а.с. 67).

28 квітня 2023 на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 24 825,74 грн. (загальний розмір переказу складав 24 875,74 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1» (т. 1, а.с. 67).

В період з 28 квітня 2023 року по 31 травня 2023 року відповідач понесла наступні витрати: переказ на користь Колісника О.В. ; переказ у Скарбничку; витрати в аптеці «CVS/Pharmacy #02965, Roswell», витрати в магазинах «The Fresh Market 217, Roswell», «Target T-1761. Roswell», «Publix #825, Roswell», «Lidl #1420, Roswell»; витрати в інтернет-магазині «The Ups Store 4361, Roswell». Станом на 31 травня 2023 року залишок склав 1 270,00 грн.; витрати, пов`язані з передавторизацією «European Deli Marietta»; витрати, пов`язані з придбанням одягу «Claire's #6074, Alphabetta»; переказ зі своєї картки; витрати в ресторані «Mellow Mushroom #36, Roswell»; витрати в інтернет-магазині «The Ups Store 4361, Roswell» (т. 1, а.с. 67).

Станом на 31 травня 2023 року залишок склав 1 060,00 грн. (т. 1, а.с. 67).

31 травня 2023 року на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 24 612,87 грн. (загальний розмір переказу складав 24 662,87 грн., оплата комісії - 50,00 грн.), цільове призначення «Alimenty na koryst` ОСОБА_1» (т. 1, а.с. 67).

На доведення факту цільового використання аліментних коштів на утримання дітей відповідач надала квитанції АТ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанку»:

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 14 березня 2019 р. № 93, згідно з якою відповідач понесла витрати за надання неврологом консультаційних послуг ОСОБА_4 в розмірі 1 710,00 грн. (т. 1, а.с. 226);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 14 березня 2019 р. № 92, з якої вбачається, що відповідач понесла витрати з оплати електроенцефалограми головного мозку ОСОБА_4 в розмірі 702,00 грн. (т. 1, а.с. 227);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 05 квітня 2019 р. № 37, відповідно до якої відповідач понесла витрати за надання неврологом консультаційних послуг ОСОБА_4 у розмірі 1 710,00 грн. (т. 1, а.с. 226);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 13 червня 2019 р. № 65, з якої вбачається, що відповідач понесла витрати з оплати електроенцефалограми головного мозку ОСОБА_4 в розмірі 1 710,00 грн. (т. 1, а.с. 226);

- квитанцію АТ «ПриватБанк» від 22 травня 2020 року, згідно з якою відповідач понесла витрати за надання неврологом ОСОБА_4 консультаційних послуг та за мікрополяризацію голови у розмірі 2 750,00 грн. (т. 1, а.с. 226);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 23 травня 2019 р. № 58, відповідно до якої відповідач понесла витрати за надання неврологом консультаційних послуг ОСОБА_4 у розмірі 1 710,00 грн. (т. 1, а.с. 227);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 24 вересня 2019 р., згідно з якою відповідач понесла витрати, пов`язані з мікрополяризацією ОСОБА_4 , у розмірі 7 650,00 грн. (т. 1, а.с. 227);

- квитанцію АТ «Ощадбанк» від 28 жовтня 2021 р. № 84, відповідно до якої відповідач понесла витрати за надання неврологом консультаційних послуг ОСОБА_4 у розмірі 3 185,00 грн. (т. 1, а.с. 228).

Частина друга статті 179 СК України передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до частини другої статті 186 СК України в разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

За статтею 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, серед іншого, встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

На переконання колегії суддів, правові наслідки для одержувача аліментів у вигляді покладення на нього обов`язку внести суму аліментів на утримання дітей, які були використані за нецільовим призначенням, є заходом цивільно-правової відповідальності, який має на меті відновити законні інтереси дитини, що відповідає основним засадам охорони дитинства в Україні.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач, як одержувач аліментів, використовує відповідні кошти не за цільовим призначенням, посилаючись на виписку з банківського рахунку, яка містить відомості про джерела надходжень відповідача на її банківський рахунок, їх розмір, а також розмір витрат за період із жовтня 2022 року по травень 2023 року.

На противагу цьому, сторона відповідача не надала жодних доказів про отримання доходів на території України або Сполучених Штатів Америки, натомість з виписки з банківського рахунку вбачається, що інших доходів, окрім як сплачених позивачем аліментів, відповідач не отримувала, при цьому, виписка не містить відомостей про те, що кошти витрачалися саме в інтересах обох дітей та на їхнє утримання, зокрема, на оплату медичних послуг, відвідування дітьми гуртків, освітні заклади тощо.

Як на підставу апеляційного оскарження, представник відповідача посилався на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборони використовувати рахунки, на які сплачуються аліменти, для власних потреб. Однак апеляційний суд відхиляє зазначені доводи.

Підставою позову слугувало стверджуване позивачем нецільове використання відповідачем аліментів за період із жовтня 2022 року по травень 2023 року в розмірі 56 000,89 грн. На підтвердження цієї обставини позивач надав виписку з банківського рахунку, з якої вбачається, що на рахунок відповідача у вказаний період надходили кошти лише з цільовим призначенням - аліменти, тоді як судом встановлено, і не спростовано відповідачем, що із цих коштів, які надійшли на її рахунок як аліменти, відповідач перерахувала 47 155 грн. 05 коп. - Коліснику Олегу Веніаміновичу ( адвокату відповідача), 5025 грн. 03 коп. - ОСОБА_7 ( дядьку відповідача), 1005,03 грн. - ОСОБА_8 , та 7603 грн. - послуги перукарні у м. Росвелл США.

Даних про те, що вказані витрати пов`язані з утриманням дітей - матеріали справи не містять. Відповідач не надала жодних належних доказів на спростування доводів позовної заяви.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який обґрунтовано вважав, що відповідач використовувала кошти, сплачені позивачем як аліменти, в загальному розмірі 56 000,89 грн. не за цільовим призначенням.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає, що, вирішуючи даний спір, суд застосував норми статтей 19 і 186 СК України, а також положення Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим використанням аліментів на дитину, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 № 1713.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального права, оскільки суд застосував норми права, що підлягали застосуванню до вирішення цього спору.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині відсутності у матеріалах справи підтвердження органу опіки та піклування нецільового використання відповідачем аліментів, що виключає підстави для задоволення відповідної позовної вимоги.

Положеннями статті 186 СК України встановлено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Офіційне тлумачення зазначеної конституційного припису викладено в пункті 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, в якому Суд зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Крім цього, за частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, обов`язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду заявник може скористатися і без попереднього звернення до цих органів, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів.

Відповідно до правил оцінки доказів суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

В рамках судового процесу кожна зі сторін, на засадах змагальності (стаття 12 ЦПК України), надає докази, які доводять обґрунтованість заявлених вимог чи заперечень, а в даному випадку - на доведення чи спростування факту нецільового використання коштів.

Доводи апеляційної скарги в аналізованій апеляційним судом частині зводяться до неналежності наданих позивачем доказів на підтвердження заявленої позовної вимоги про встановлення факту нецільового використання відповідачем аліментів. Проте законом не передбачено, що такий факт може бути встановлено виключно на підставі висновку органу опіки та піклування. Звернення до цього органу є лише одним із способів захисту (статті 17 ЦК України, 19 СК України), однак не винятковим. Тож доведення факту нецільового використання аліментів або спростування доводів, спрямованих на доведення цього факту, відбувається на загальних підставах на основі змагальності, де кожна зі сторін має надати докази на доведення вимог або заперечень, які підлягатимуть оцінці судом відповідно до правил статті 89 ЦПК України.

Апелянт також стверджував, що Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації могла провести бесіду з дітьми з метою з`ясування рівня задоволення їх індивідуальних потреб, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими речами та засобами, необхідними для її належного догляду та розвитку в режимі онлайн. Однак, суд апеляційної інстанції відхиляє зазначені доводи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура здійснення контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини (аліментів) одним із батьків або іншим законним представником дитини, разом з яким вона проживає (одержувачем аліментів) регламентована Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 № 1713.

Пунктами 2, 3, 7, 11, 12, 14, 15 Порядку № 1713 визначено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів.

Безпосереднє проведення інспекційного відвідування покладається на службу у справах дітей відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання одержувача аліментів із залученням (за потреби) інших посадових осіб суб`єктів соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю (психолог, соціальний педагог, фахівець із соціальної роботи). Кількість посадових осіб, що проводять інспекційне відвідування, не може бути меншою ніж дві особи.

У разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють проведення інспекційного відвідування, за умови їх подальшого підтвердження копією відповідного документа (у зв`язку з хворобою дитини та/або одержувача аліментів, перебуванням його та/або дитини на лікуванні у закладі охорони здоров`я, службовому відрядженні, виїздом разом з дитиною на оздоровлення та відпочинок, зокрема за кордон, тощо) строк проведення інспекційного відвідування може бути подовжено, але не більше ніж до 45 календарних днів від дати надходження заяви про його проведення.

У разі неможливості проведення інспекційного відвідування у встановлений строк платник аліментів інформується про це із зазначенням причини, внаслідок якої інспекційне відвідування не проведено. У такому разі платник аліментів може повторно звернутися із заявою про його проведення.

Під час проведення інспекційного відвідування звертається увага на зовнішній вигляд дитини, її загальний стан та самопочуття, інші ознаки, що можуть свідчити про неналежний рівень задоволення її індивідуальних потреб з урахуванням віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку (хворобливий вигляд, невідповідність ваги та зросту віку дитини, занедбаність, відсутність продуктів харчування тощо.

У разі якщо дитина досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку, проводиться бесіда з дитиною з метою з`ясування рівня задоволення її індивідуальних потреб, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими речами та засобами, необхідними для її належного догляду та розвитку.

Висновок складається протягом п`яти робочих днів після проведення інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину за формою згідно із додатком до цього Порядку, копії якого, завірені в установленому порядку, надсилаються рекомендованими листами з повідомленням про вручення платнику та одержувачу аліментів. У разі неотримання копії висновку поштою платник та одержувач аліментів мають право звернутися за його отриманням до служби у справах дітей.

З вищенаведеного слідує що Порядок №1713 не наділяє орган опіки та піклування повноваженнями на проведення з дитиною онлайн-бесід задля з`ясування рівня задоволення її індивідуальних потреб, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими речами та засобами, необхідними для її належного догляду та розвитку. Зазначені обставини можуть бути встановлені та зафіксовані органом опіки та піклування виключно за результатами безпосереднього інспекційного відвідування одержувача аліментів, що виключає посередницьке використання засобів телефонного зв`язку, застосунків, які підтримують функцію онлайн-комунікації тощо. Положення Порядку № 1713 достатньо чітко вказують на те, що при інспекційному відвідуванні має проводитися зовнішній вигляд, її загальний стан та самопочуття, інші ознаки, що можуть свідчити про неналежний рівень задоволення її індивідуальних потреб з урахуванням віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку (хворобливий вигляд, невідповідність ваги та зросту віку дитини, занедбаність, відсутність продуктів харчування тощо.)

Як встановив суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ненадання органом опіки та піклування висновку стосовно нецільового використання відповідачем коштів, які вона отримує в рахунок сплати позивачем аліментів на утримання двох дітей, обумовлено перебуванням відповідача та дітей на території Сполучених Штатів Америки з березня 2022 року, що за таких обставин виключало можливість третьої особи здійснити інспекційне відвідування.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає наступне.

Основні положення про докази визначають, що належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша і друга статті 77 ЦПК України).

На доведення обґрунтованості позовної вимоги про встановлення факту нецільового використання відповідачем аліментів, позивач надав виписку з банківського рахунку відповідача, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що єдиним джерелом доходу відповідача за період із жовтня 2022 року по травень 2023 року були аліменти.

Натомість, надані відповідачем докази на доведення факту понесення витрат на утримання ОСОБА_4 є неналежними, оскільки відповідні квитанції, які свідчать про оплату медичних послуг, датовані 2019, 2020 і 2021 роками, тоді як період, що охоплює предмет спору в даній справі, становить жовтень 2022 року - травень 2023 року.

Відповідач не надала жодних доказів на підтвердження того, що платежі, які були сплачені нею з цього банківського рахунку, були здійснені за рахунок особистих коштів, зокрема, не надано декларацій із зазначенням розміру доходів та джерела їх походження на території України чи Сполучених Штатів, відомостей з податкових органів про зайнятість відповідача із зазначенням розміру щомісячного доходу, інші докази, на підставі яких місцевий суд міг би дійти висновку, що доходи позивача не обмежувалися лише надходженням на її банківський рахунок сплачених позивачем аліментів за спірний період.

Отже, зважаючи на конкретні обставини, в силу яких позивач не надав висновок органу опіки та піклування стосовно нецільового використання відповідачем аліментів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мотивовано вирішив питання стосовно обґрунтованості позовної вимоги про встановлення факту нецільового використання відповідачем аліментів, обґрунтувавши відповідні висновки наявною в матеріалах справи випискою з банківського рахунку відповідача.

Відсутність висновку органу опіки та піклування в даному випадку не може слугувати достатньою (самостійною) підставою для відмови в позові і перекладатиме на позивача непропорційний тягар з доказування.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта стосовно можливості позивача вимагати внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини тільки у відділенні Державного ощадного банку України, щоб спростити процедуру одержання іншим з батьків відповідних коштів, оскільки зазначений обов`язок на позивача законом не покладався. При цьому, апелянт вважає, що суд має враховувати розмір стягуваних на утримання дитини аліментів, матеріальне становище одержувача аліментів та інші обставини, що мають значення для справи.

Проте відповідно до частини першої статті 182 СК України врахування зазначених обставин відбувається при визначенні розміру аліментів, що підлягатиме стягненню, а не при вирішенні питання про нецільове використання аліментних коштів. В рамках даного судового провадження не підлягали з`ясуванню судом першої інстанції.

Тож доводи представника відповідача зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплачені позивачем аліменти за період із жовтня 2022 року по травень 2023 року використовувалися відповідачем на задоволення потреб дітей (харчування, одяг, лікування, відвідування гуртків, вивчення мов тощо) і що ця обставина підтверджується вищезгаданою випискою, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки виписка не містить відомостей про цільове призначення витрачених відповідачем коштів.

В апеляційній скарзі апелянт також стверджував, що частиною другою статті 186 СК України не регламентовано механізм повернення коштів на особистий рахунок дитини. Таким чином, представник відповідача вважає, що висновок суду першої інстанції суперечить зазначеній нормі матеріального права.

Проте колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, оскільки рішення суду, яким встановлено факт нецільового використання аліментів, підлягає виконанню на загальних підставах, шляхом банківського переказу відповідної суми коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Ощадбанку, що не вимагає детального нормативно-правового регулювання.

Апелянт стверджує, що утримання й забезпечення потреб дітей переважно відбувалося за рахунок коштів відповідача, розміщених на банківському рахунку в США, проте доказів про відкриття банківського рахунку на території США і про рух коштів із зазначенням цільового призначення відповідач не надала. Отже, доводи відповідача у цій частині є необґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта, що в ОСОБА_4 наявна затримка психомовного розвитку, у зв`язку з чим він потребує постійного медичного догляду та занять із логопедом, а відтак - додаткових витрат на лікування, то ця обставина не має значення в рамках цього судового провадження, оскільки предметом судового розгляду є питання про наявність чи відсутність підстави для встановлення факту нецільового використання коштів, які відповідач отримувала в рахунок сплачених позивачем аліментів за судовим рішенням, що набрало законної сили, а не питання щодо понесення відповідачем додаткових витрат на утримання дитини.

На підставі викладеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

Обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження й оцінки місцевим судом та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, мотиви суду першої інстанції, з яких він виходив, ухвалюючи оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Колісником Олегом Веніаміновичем , - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.