Справа № 646/153/25
Провадження № 2/646/905/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про направлення за підсудністю

13 січня 2025 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Чорна Б.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою -

в с т а н о в и л а:

08 січня 2025 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ від 08.01.2025 р. розгляд визначено на суддю Чорну Б.М.

Під час вирішення питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом встановлено наступне.

Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до ст.27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, згідно ч.6 ст.28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст.28 ЦПК України). Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачу.

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, що регулює підсудність спору.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на ст.28 ЦПК, оскільки шкоду було заподіяно на території Основ`янського району м.Харкова.

Однак, суддя враховує, що звернення до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення з відповідачів у тому числі й моральної шкоди, в порядку ч.6 ст.28 ЦПК України є неможливим та не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до вказаної норми до Червонозаводського районного суду м.Харкова, як за місцем заподіяння шкоди можуть пред`являтися позови про відшкодування шкоди, заподіяної лише майну фізичної особи, тобто майнових збитків.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна спарва, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Оскільки позивачами у вищевказаному позові об`єднано декілька позовних вимог, причому вибір підсудності частини цих вимог відноситься на розсуд позивача, однак, частина зявлених позовних вимог повинна розглядатися за правилами загальної підсудності.

За такого, суддя не вбачає підстав для застосування положень ст.28 ЦПК України, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності, передбачені частиною 1 статті 27 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до відповіді № 1019826 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з того, що місцезнаходження відповідача відноситься до території Шевченківського району м. Харкова, то дана справа є підсудною Дзержинському районному суду м.Харкова, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013р., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Пунктом 9 ст.187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена, суд приходить до висновку про необхідність направити матеріали справи до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Керуючись ст.ст. 27-28, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31,187,353-354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою передати на розгляд за територіальною підсудністю до Дзержинського районного суду м.Харкова (проспект Перемоги, 52В, м.Харків, Харківська область, 61000).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.М.Чорна