Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/68/25
Провадження № 6/382/13/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

розглянувши матеріали подання державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ДП "Яготинський цукровий завод" Пісківець Валентина Андрійовича без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаним поданням, у якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника ДП "Яготинський цукровий завод" Пісківець Валентина Андрійовича до виконання виконавчих листів: № 810/3979615 виданий 18.01.2016 Київським окружним адміністративним судом; № 810/3980015 виданий 17.11.2015 Київським окружним адміністративним судом; 810/5534/14 виданий 10.12.2014 Київським окружним адміністративним судом.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться об?єднане виконавче провадження 73666748 з виконання виконавчих листів № 810/3979/15 виданий 18.01.2016 Київським окружним адміністративним судом; № 810/3980/15 виданий 17.11.2015 Київський окружний адміністративний суд; №810/5534/14 виданий 10.12.2014 Київський окружний адміністративний суд: про стягнути з ДП "Яготинський цукровий завод" на користь Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області суму 64394,36 грн; про стягнути з ДП "Яготинський цукровий завод" на користь Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області заборгованість по відшкодуванню наукових пенсій за період з 01.11.2013 по 31.08.2015 у сумі 13656,98 грн; про стягнути з ДП "Яготинський цукровий завод" на користь Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області заборгованість у розмірі 6871,09 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ДП "Яготинський цукровий завод", . Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження". (далі - Закон), виконавцем 19.01.2023, 19.01.2023, 19.01.2023 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов?язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п?ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Під час виконання рішення суду виконавцем накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника та на кошти боржника. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - відомості відсутні. Згідно безкоштовного запиту Міністерства юстиції України (Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) керівником - ДП "Яготинський цукровий завод" є ОСОБА_1 .

Державний виконавець Сидоренко О. В. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. В поданні просив розглянути подання без участі представника Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Київським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №810/5534/14 від 28.10.2014 року; № 810/3980/15 від 28.09.2015 року; № 810/3979/15 від 30.09.2015 року, боржниклм за якими є ДП "Яготинський цукровий завод".

Державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - виконавцем) 19.01.2023 відкрито виконавче провадження № 70789391 на підставі виконавчого листа № 810/3979/15 виданого 30.09.2015 Київським окружним адміністративним судом.

19.01.2023 року відкрито виконавче провадження №70790052 на підставі виконавчого листа №810/5534/14 виданого 28.10.2014 Київським окружним адміністративним судом. 22.12.2023 об`єднано виконавчі провадження №70789391, №70789752 у зведене виконавче провадження № 73666748. 22.12.2023 приєднано виконавче провадження №70790052 до зведеного виконавчого провадження №73666748.

Боржником за вказаними провадженнями є ДП "Яготинський цукровий завод", м. Яготин Бориспільського району Київської області, вул. Черняховського, 1, .

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником - ДП "Яготинський цукровий завод" є Пісківець Валентин Андрійович.

Постановами від 22.12.2023 року виконавцем накладено арешти на кошти боржника, а саме ДП "Яготинський цукровий завод".

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

За п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Згідно п.1 розділу ХІІІ Інструкції, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

У разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи) (п. 2 розділу ХІІІ Інструкції).

Отже, ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

При цьому, оскільки державний виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

У ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Проте, з матеріалів подання вбачається, що боржником за вказаними виконавчими документами є не фізична особа, а юридична особа, і в матеріалах справи відсутні докази саме того, що керівник юридичної особи ухиляється від виконання своїх обов`язків, а наявність лише самої заборгованості ДП "Яготинський цукровий завод" не є свідченням умисного ухилення керівника цієї юридичної особи від виконання рішення суду. Матеріали подання не містять жодного звернення саме до ОСОБА_1 , як керівника ДП "Яготинський цукровий завод", щодо виконання рішень суду у виконавчому провадженні, а, отже, посилання, що останній ухиляється від виконання рішення у зведеному виконавчому провадженні 73666748, не підтвердженні належними та допустимими доказами. При цьому, відсутні й докази про те, що саме ОСОБА_1 є керівником борника станом на день звернення з поданням, а не інша особа.

Крім цього, суд приймає до уваги, що невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає протидію службової особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації. Така протидія може виражатися у прямій забороні своїм підлеглим виконувати вимоги державних виконавців державної виконавчої служби, погрозі застосувати до певних осіб, у тому числі і службових, насильства, спробі підкупити чи обманути їх з метою недопущення виконання судового рішення.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем вживалися виконавчі дії лише в 2023 році (постанови: про відкриття проваджень; про накладення арештів на кошти боржника; про стягнення виконавчого збору) та в подальшому лише в січні 2025 року виконавець звернувся до суду із даним поданням.

Жодних інших доказів вжиття державним виконавцем, як органом виконання судових рішень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій та заходів щодо примусового виконання рішень у зведеному виконавчому провадженні щодо ДП "Яготинський цукровий завод" суду не надано, матеріали справи не містять. Фактично матеріали справи не містять жодного документу державного виконавця у виконавчому провадженні за 2024 рік.

Водночас, на стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", тощо.

Державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи - боржника за кордон, крім посилання на нормативні акти та постанови про відкриття виконавчих проваджень, не зазначив, в чому проявляється ухилення саме ОСОБА_1 від виконання зобов`язань згідно вимоги про сплату боргу, а лише констатується, що він є керівником боржника - ДП "Яготинський цукровий завод".

При цьому, за встановлених обставин, судом не встановлено наявність у директора ДП "Яготинський цукровий завод" Пісківець В. А. й ознак умислу у невиконанні рішень суду.

Так, як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Статтею 33 Конституції України передбачено та закріплено кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантування свободи пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну (ст. 1 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України"). Ч. 5 ст. 6 даного Закону передбачено можливість обмеження у праві на виїзд громадян в тому числі у випадку наявності факту ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria) рішення від 26.11.2009 (заява №34383/03) Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування. При цьому у п. 49 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (аналогічні висновки викладені у рішенні ЄСПЛ від 13 листопада 2003 року у справі "Напияло проти Хорватії" п. п. 78-82).

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, факт ухилення керівником боржника - ДП "Яготинський цукровий завод" Пісківець В. А. від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків жодним чином не доведений державним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Також суд звертає увагу, що державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до керівника боржника - ДП "Яготинський цукровий завод" Пісківець В. А. обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

За наведених вище обставин суд дійшов, що в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 32 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст. ст. 2, 4, 12, 13, 260-261, 353-355, 441, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ДП "Яготинський цукровий завод" ОСОБА_1 , до виконання ним зобов`язань, згідно зведеного виконавчого провадження № 73666748, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Нарольський