Справа № 444/4084/24 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р. Б.
Провадження № 22-ц/811/808/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Хоцяновича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та кредитними договорами,

встановив:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за:

договором позики №4866563 в розмірі 31608,75 грн., з яких: 7450 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24158,75 грн. - заборгованість за процентами;

договором позики №76248728 в розмірі 21839,15 грн., з яких: 5671,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16167,65 грн. - заборгованість за процентами;

кредитним договором №15847-08/2023 в розмірі 47062,50 грн., з яких: 7500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 39562,50 грн. - заборгованість за процентами;

кредитним договором №27784-10/2023 в розмірі 19400 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15400 грн. - заборгованість за процентами;

кредитним договором №09212-10/2023 в розмірі 17000 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13000 грн. - заборгованість за процентами,

а всього стягнути заборгованості за договорами в загальному розмірі: 136910,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликався на наступні обставини укладення зазначених договорів.

21.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4866563.

Перед цим, 14.06.2021 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників №21 від 20.03.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 31608,75 грн., з яких 7450 грн. -заборгованість за основною сумою боргу, 24158,75 грн. - заборгованість за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій;

20.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76248728.

Перед цим, 14.06.2021 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників №22 від 11.04.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 21839,15 грн., з яких 5671,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16167,65 грн. - заборгованість за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій;

13.08.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №15847-08/2023.

29.04.2024 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 47062,50 грн., з яких: 7500 грн. -заборгованість за основною сумою боргу, 39562,50 грн. - заборгованість за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій;

20.10.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №27784-10/2023 року.

21.03.2024 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників від 21.03.2024 року до договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 19400 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15400 грн. - заборгованість за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій;

20.10.2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №09212-10/2023.

26.02.2024 між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар файненс груп» укладено договір факторингу №26022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників від 26.02.2024 року до договору факторингу №26022024 від 26.02.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 17000 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13000 грн. - заборгованість за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ ФК «ЄАПБ» суму заборгованості:

за договором позики №4866563 в розмірі 31608,75 грн., з яких: 7450 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24158,75 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за договором позики №76248728 в розмірі 21839,15 грн., з яких: 5671,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16167,65 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №15847-08/2023 в розмірі 47062,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39562,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №27784-10/2023 в розмірі 19400 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15400 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №09212-10/2023 в розмірі 17000 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі: 136910,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ ФК «ЄАПБ» судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ ФК «ЄАПБ» відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалася на те, що у позовній заяві позивач вказує, що 14.06.2021 року між ТОВ ФК ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, однак, матеріали справи не місять реєстру права вимоги з конкретною сумою боргу на дату відступлення права вимоги, тому вважає, що до позивача не перейшло право вимоги за кредитними договорами, які були укладені 21.08.2023 року та 20.09.2023 року, тобто значно пізніше, ніж договір факторингу.

Зазначає, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує право вимог.

Щодо укладених з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договорів позики, то такі укладені строком на 30 днів з визначенням процентної ставки і жодних договорів пролонгацій користування позикою відповідачем не передбачено, що свідчить про незмінність строковості умов договору, тому відповідач категорично заперечує дії кредитора щодо нарахування процентів понад строк користування кредитом.

Додає, що відповідно до усталеної судової практики, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

Також, зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують перерахунок коштів відповідачу згідно договору, і позивачем не надано доказів на підтвердження розміру виданих відповідачу кредитів, тому, перевірити розмір нарахованої суми боргу процентів є неможливим.

Вказує, що первинними документами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позаяк, розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже, не є належними доказами існування боргу.

Щодо договорів позики №15847-08/2023, №27784-10/2023, №09212-10/2023, то вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно цих договорів, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачу кредитів, тому перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Шелудько О.О. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхньої сторони, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.12.2025 року, є дата складення повного судового рішення - 31.12.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4866563, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 8000 грн., шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, строком на 30 днів, до 20.09.2023 року, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 18,46%, з другого дня користування позикою базова процентна ставка за користування позикою становить 2,5%. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Окрім цього, як вбачається з означеного договору, ОСОБА_1 повідомила позичальнику реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, № НОМЕР_1 , електронну адресу - «», куди останній, за узгодженням сторонами договору, надіслано повідомлення про успішне підписання кредитного договору із вкладеним у нього примірником електронного договору (п.23 договору) та інші персональні дані, зокрема номер телефону: НОМЕР_2 .

Так, договір позики №4866563 разом із додатком №1 до нього (таблицею обчислення загальної вартості кредиту) підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором H2INMkaScX.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно з п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою) проценти за порушення зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п.1.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Так, відповідно до договору факторингу №14/06/21 та з врахуванням додаткових угод №2 від 28.07.2021 року, №21 від 20.03.2024 року до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №21 від 20.03.2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від №21 від 20.03.2024 року до договору факторингу ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №4866563 в сумі 31608,75 грн., з яких: 7450 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24158,75 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №4866563 від 21.08.2023 року за період з 20.03.2024 року по 31.08.2024 року складає 31608,75 грн.

20.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76248728, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 7600 грн., шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, строком на 30 днів, до 19.10.2023 року, базова процентна ставка в день становить 2,5% (фіксована). В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Окрім цього, як вбачається з означеного договору, ОСОБА_1 повідомила позичальнику реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, № НОМЕР_1 , електронну адресу - «», куди останній, за узгодженням сторонами договору, надіслано повідомлення про успішне підписання кредитного договору із вкладеним в нього примірником електронного договору (п.23 договору) та інші персональні дані, зокрема номер телефону: НОМЕР_2 .

Так, договір позики №76248728 разом із додатком №1 до нього (таблицею обчислення загальної вартості кредиту) підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором det58yNVjU.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно з п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою) проценти за порушення зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п.1.2 логовору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Так, відповідно до договору факторингу №14/06/21 та з урахуванням додаткових угод №2 від 28.07.2021 року, №22 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від №22 від 11.04.2024 року до договору факторингу ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №76248728 в сумі 21839,15 грн., з яких: 5671,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16167,65 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №76248727 від 20.09.2023 року за період з 11.04.2024 року по 31.08.2024 року складає 21839,15 грн.

13.08.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №15847-08/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.п.1.2, 1.4 цього договору, кредит надається строком на 360 днів до 06.08.2024 року з процентною ставкою 2,5% в день, яка застосовується в межах строку кредитування.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта НОМЕР_1 (п.1.6 договору).

Окрім цього, як вбачається з означеного договору, ОСОБА_1 повідомила позичальнику реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, НОМЕР_1 та інші персональні дані.

Договір про надання фінансового кредиту №15847-08/2023 13.08.2023 року, додаток №1 до цього договору (графік платежів), паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 13.08.2023 року о 10:25 електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - W8503.

29.04.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024, за умовами якого та з урахуванням акту прийому-передачі реєстру боржників від 29.04.2024 року, ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за: договором про надання фінансового кредиту №15847-08/2023 від 13.08.2023 року на суму 47062,50 грн., з яких: 7500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 39562,50 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №15847-08/2023 від 13.08.2023 року становить 47062,50 грн., з яких: 7500 грн. - заборгованість за кредитом, 39562,50 грн. - заборгованість за процентами.

20.10.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №27784-10/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.п.1.2, 1.4 цього договору, кредит надається строком на 360 днів до 13.10.2024 року з процентною ставкою 2,5% в день, яка застосовується в межах строку кредитування.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта НОМЕР_1 (п.1.6 договору).

Окрім цього, як вбачається з означеного договору, ОСОБА_1 повідомила позичальнику реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, НОМЕР_1 та інші персональні дані.

Договір про надання фінансового кредиту №27784-10/2023 від 20.10.2023 року, додаток №1 до цього договору (графік платежів), паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 20.10.2023 року о 18.38 електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - W8520.

21.03.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21032024, за умовами якого та з урахуванням акту прийому-передачі реєстру боржників від 21.03.2024 року, ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 21.03.2024 року до договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №27784-10/2023 від 21.03.2024 року на суму 19400 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15400 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №27784-10/2023 від 20.10.2023 року становить 19400 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за кредитом, 15400 грн. - заборгованість за процентами.

20.10.2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №09212-10/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. строком на 360 днів, до 13.10.2024 року, з процентною ставкою 2,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, шляхом зарахування означених коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Окрім цього, як вбачається з означеного договору, ОСОБА_1 повідомила позичальнику реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, № НОМЕР_1 та інші персональні дані.

Так, договір про надання фінансового кредиту №09212-10/2023 разом із додатком №1 до нього (графіком платежів), паспортом споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом 20.10.2023 року о 18:26 одноразовим ідентифікатором - W2591.

26.02.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26022024, у відповідності до умов якого та з урахуванням акту прийому-передачі реєстру боржників від 26.02.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в ТОВ «Стар файненс груп» за плату, а останнє відступає позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 26.02.2024 року, до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №09212-10/2023 в розмірі 17000 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13000 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №09212-10/2025 від 20.10.2023 року за період з 26.02.2024 року по 31.08.2024 року складає 17000 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за кредитом, 13000 грн. - заборгованість за процентами.

Розмір загальної заборгованості відповідача за кредитними договорами становить 136910,40 грн.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).

Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини першої статті 3 Закону).

З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не було б укладено.

В справі встановлено, що договори про надання кредитних коштів підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З наведеного слід дійти висновку, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитні договори (договори позики).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що договори між первісними кредиторами та ОСОБА_1 були укладені в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому, ОСОБА_1 на вебсайтах товариств подала заявки на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого товариства надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використала для підтвердження підписання вказаних договорів й того, що укладення договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори (договори позики) не були б укладені між первісними кредиторами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21).

Відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суми заборгованості, оскільки вказані договори є дійсними.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів отримання відповідачкою коштів згідно договорів не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідач могла та мала можливість надати суду докази, які б спростовували наведене.

Відповідач не надала ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції доказів про те, що картка, номер якої вказувався нею під час укладення договорів, їй не належить та кошти на таку не зараховувались.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі, виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Суд встановив, що відступлення права вимоги за договорами позики №4866563 від 21.08.2023 року та №76248728 від 20.09.2023 року відбулося за договором факторингу від 14.06.2021 року, укладеним ТОВ ФК «ЄАПБ» з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який ніким не оскаржений і не визнаний недійсним, відтак, позивач має право на стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відповідними договорами.

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Отже, виходячи з положень ст.1078 ЦК України, за договором факторингу допускається відступлення як наявної, так і майбутньої вимоги.

Таких висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 19 жовтня 2015 року (справа №910/3498/15-г), де вказав, що тільки договору факторингу, порівняно з іншими договорами, притаманна можливість здійснювати відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Інші договори, включаючи загальний договір відступлення права вимоги (цесії), розраховані на відступлення лише наявних вимог.

Така конструкція ґрунтується на юридичній фікції щодо майбутньої заборгованості, де майбутнє право вважається таким, що переходить до нового кредитора з моменту укладення договору про цесію. Таким чином, для цілей відступлення права вимоги за майбутньою вимогою враховуються характеристики вже наявної вимоги.

Визначеність переданого права вимоги стосовно його змісту, обсягу та особи боржника має бути встановлена не в момент укладання правочину про цесію, а в момент виникнення права вимоги.

ЦК України не має жодних імперативних вимог щодо способів ідентифікації права вимоги в правочині про його відступлення або майбутнє відступлення новому кредитору. Сторони можуть обрати будь-які засоби або ознаки, що дозволять визначити підстави виникнення вимоги, її характер, обсяг, зміст тощо.

Відповідно до правової позиції, сформульованої у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Натомість, до дійсних належать такі права вимоги, які юридично існують, виникнуть в майбутньому, або права по зобов`язаннях, за якими не настав строк виконання. Причому, поняття дійсних вимог є ширшим, ніж наявних або існуючих, оскільки дійсними можуть бути не тільки зобов`язальні вимоги, що існують у даний час, а й ті, що виникнуть у майбутньому.

Водночас, наявна вимога це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, або право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання певної умови чи спливу строку платежу (так звана недозріла вимога). Майбутня вимога це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто яка з`явиться з тих чи інших договорів, що будуть укладені між клієнтом і боржником після договору факторингу.

Матеріалами справи встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21 без визначення строку дії договору.

На підставі пункту 1.1 договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Додатковою угодою №21 від 20.03.2024 року до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №21 від 20.03.2024 року та додатковою угодою №22 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від №21 від 20.03.2024 року до договору факторингу, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №4866563 в сумі 31608,75 грн., з яких: 7450 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24158,75 грн. -заборгованість за процентами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від №22 від 11.04.2024 року до договору факторингу, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №76248728 в сумі 21839,15 грн., з яких: 5671,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16167,65 грн. - заборгованість за процентами.

Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передано ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги за договорами позик, укладених між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в межах строку дії договору факторингу, що виникла в майбутньому.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент укладення між первісними кредиторами і ТОВ ФК «ЄАПБ» договорів про відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісними кредиторами і відповідачем, у зв`язку з тим, що між ними ще не було укладено кредитних договорів, і вважає за необхідне в цьому контексті зазначити, що договір факторингу є рамковою угодою, яка підтверджує згоду сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу.

З огляду на встановлені судом обставини справи та відповідні докази, факт передачі права вимоги позивачу за вищезазначеними договорами підтверджений належними доказами, доданими до даної позовної заяви.

Таким чином, позивач ТОВ ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 , доказів визнання недійсними чи розірвання вказаних вище договорів факторингу, як і доказів того, що їх дійсність оспорюється в судовому порядку, стороною відповідача не надано.

Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення з відповідача на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також з презумпції обов`язковості виконання договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.

Водночас, перевіряючи розмір заборгованості за процентами, колегія суддів враховує наступне.

Так, за договором позики №4866563 від 21.08.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок в сумі 8000 грн. на строк - 30 днів, тобто до 20.09.2023 року, зі сплатою базової процентної ставки за перший день користування позикою - 18,46%, а з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 2,5% в день.

Таким чином, розмір заборгованості за процентами за вказаним договором буде становити 7276,80 грн., з яких 1476,80 грн. - за перший день (8000*18,46%=1476,80 та 8000*2,5%*29 днів=5800 грн.).

Загальний розмір заборгованості за договором позики №4866563 від 21.08.2023 року становитиме 14726,80 грн., з яких: 7450 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 7276,80 грн. - заборгованість за процентами.

Матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про продовження строку користування позикою.

Отже, у позикодавця виникло право нарахування процентів за вказаним договором тільки у межах строку його дії - з 21.08.2023 року по 20.09.2023 року.

Аналогічно, за договором позики №76248728 від 20.09.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок в сумі 7600 грн. на строк - 30 днів, тобто до 19.10.2023 року, зі сплатою базової процентної ставки за весь період користування позикою - 2,5% в день.

Таким чином, розмір заборгованості за процентами за вказаним договором буде становити 5700 грн. (7600*2,5%*30=5700).

Загальний розмір заборгованості за договором позики №76248728 від 20.09.2023 року становитиме 11371,50 грн., з яких 5671,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 5700 грн. - заборгованість за процентами.

Матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про продовження строку користування позикою.

Отже, у позикодавця виникло право нарахування процентів за вказаним договором тільки в межах строку його дії - з 20.09.2023 року по 19.10.2023 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати процентів за період після 20.09.2023 року за договором позики №4866563 та після 19.10.2023 року за договором позики №76248728 відсутні.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведеного та дійшов помилкового висновку про задоволення позову в цій частині у повному обсязі.

Перевіряючи розрахунки заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту №15847-08/2023 від 13.08.2023 року, №27784-10/2023 від 20.10.2023 року, №09212-10/2023 від 20.10.2023 року, колегія суддів вважає їх такими, що узгоджуються з умовами договорів та не суперечать нормам діючого на той час законодавства.

Відповідачка наявність вказаної заборгованості не спростувала, доказів повної чи часткової її сплати не надала.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості за наведеними вище кредитними договорами.

Отже, з наведених вище мотивів, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягуваної з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики №4866563 від 21.08.2023 року, шляхом її зменшення з 31608,75 грн. до 14726,80 грн., а за договором позики №76248728 від 20.09.2023 року - з 21839,15 грн. до 11371,50 грн., та відповідно, в частині визначення загального розміру заборгованості: з 136910,40 грн. до 109560,80 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та ураховуючи наслідки розгляду справи апеляційним судом, рішення суду першої інстанції необхідно змінити і в частині розподілу судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2423,12 грн. судового збору за подання позовної заяви.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача, з ТОВ ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 907,32 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1515,80 грн. судового збору (2423,12 грн. - 907,32 грн. = 1515,80 грн.).

В решті, визначених процесуальним законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року змінити в частині визначення розміру стягуваної із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості, шляхом його зменшення: за договором позики №4866563 від 21.08.2023 року - до 14726 гривень 80 копійок, за договором позики №76248728 від 20.09.2023 року - до 11371 гривень 50 копійок, та загального розміру заборгованості - до 109560 гривень 80 копійок.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року змінити в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», шляхом його зменшення до 1515 гривень 80 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 31 грудня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич