Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року місто Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Негари А., розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "ПІНГ-ПОНГ" (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.10.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 100277945. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 100277945 від 13.10.2020, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8 000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 26.01.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №02Т ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 100277945 від 13.10.2020 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.

24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 100277945 від 13.10.2020.

Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 31 040 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 000 грн., заборгованість за відсотками у сумі 23 040 грн. Оскільки боржник у добровільному порядку не сплачує наявну заборгованість за кредитом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про зміну назви позивача, зазначивши, що відповідно до Наказу №70-к від 01.07.2025 року на виконання Рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» №1778 від 01.07.2025 року, ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» перейменовано на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» з 01.07.2025 року. Просить урахувати зазначені зміни при ухваленні рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року справу направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Верещінській І.В.

Ухвалою суду від 04 червня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит №100277945, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 13.10.2020 (строк кредитування), що підтверджується договором про споживчий кредит №100277945 від 13.10.2020 з додатками та анкетою-заявою на кредит №100277945 від 13.10.2020.

Договір про споживчий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит №100277945 від 13.10.2020.

ТОВ «Мілоан» виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 8 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №100277945 від 13.10.2020.

24.01.2022 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №1/15 ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 100277945 від 13.10.2020 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.

Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 31 040 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 000 грн., заборгованість за відсотками у сумі 23 040 грн.

Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про зміну назви позивача, зазначивши, що відповідно до Наказу №70-к від 01.07.2025 року на виконання Рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» №1778 від 01.07.2025 року, ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» перейменовано на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» з 01.07.2025 року. Просить урахувати зазначені зміни при ухваленні рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 525 - 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У відповідності зі ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Так, позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі та встановив кредитний ліміт на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом. У свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, становить 31 040 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 000 грн., заборгованість за відсотками у сумі 23 040 грн.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору, а відтак, з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 31 040 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 2 422,40 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати позивача на правничу допомогу складають 6 000 грн. і підтверджуються наданими доказами: Договором № 43657029 від 07.08.2024 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М., Детальним описом робіт (наданих послуг) від 01.11.2024 року, виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості із Шеверун Ю.Б. свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 виданим Білецькому Б.М.

Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необґрунтованість витрат на правову допомогу.

Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс"заборгованість у розмірі 31 040 (тридцять одна тисяча сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" (адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Верещінська