Провадження №2/447/167/25
Справа №447/2754/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.01.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

26.09.2024 на адресу суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 24 111,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 № 329 ТОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області. Даним рішенням також погоджено позивачу застосування тарифів на теплову енергію на послуги з постачання теплової енергії. ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії, оскільки отримує такі послуги та відповідно користується тепловою енергією.

Позивач на виконання рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329 впродовж опалювальних сезонів 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 забезпечено подання теплової енергії споживачам м. Новий Розділ, в тому числі і відповідачу. Вказаний факт підтверджується копією актів про пуск теплоносія до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За адресою АДРЕСА_1 , послуги з управління багатоквартирного будинку надаються КП «Розділжитлосервіс».

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та до якої позивачем надаються послуги з ПТЕ. Проте відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги та не вносив плату за абоненське обслуговування, в результаті чого станом на момент подання даної позовної заяви, утворилась заборгованість перед позивачем - ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить 24 111,24 грн., з них: 20 236,07 грн. - за послуги з постачання теплової енергії, 1167,30 грн. - плата за абоненське обслуговування ПТЕ, а також 2067,98 грн - інфляційне збільшення та 639,89 грн. - 3% річних. Станом на дату звернення до суду відповідач не погасив заборгованість, а тому просить позов задовольнити.

30.09.2024 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу суду від 30.09.2024, копію позовної заяви та доданих до неї документів, надіслану відповідачу на адресу її місця проживання, ОСОБА_1 не отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» яке повернулося на адресу суду.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

13.11.2024 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період 01.11.2019 по 30.06.2024 становить 21 403,37 грн., з них: 20 236,07 грн. - за послуги з постачання теплової енергії, 1167,30 грн. - плата за абоненське обслуговування ПТЕ.

Оцінка суду.

Відповідно до приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору.

Верховним Судом України у Постанові від 27 лютого 2019 року, у справі №334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Так, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності відповідачу, була підключена до мережі централізованого опалення у опалювальному сезоні 2019-2024 та послуги йому надавалась та ним споживались, а тому споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, отримані ним.

Позиція суду повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 07.07.2020.

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачу послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Отже, згідно із зазначеними нормами, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, чим спричинив заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 24 111,24 грн. Відтак позов ТОВ «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обгрунтованим.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Визнала позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позов, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141,258-259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24 111 (двадцять чотири тисячі сто одинадцять) гривень 24 копійки, з яких 20 236 ( двадцять тисяч двісті тридцять шість) гривень 07 копійок - послуги з постачання теплової енергії, 1167 (одна тисяча сто шістдесять сім) гривень 30 копійок - плата за абонентське обслуговування ПТЕ, 2067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень 98 копійок - інфляційне збільшення та 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 89 копійок - 3% річних,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Повернути ТзОВ "Нафтогаз Тепло" з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки №1946 від 19.08.2024.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , місцезнаходження : 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1

Суддя Головатий А. П.