Справа № 536/2874/24
Провадження № 2/536/267/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 18 серпня 1990 року зареєстрували шлюб, шлюбні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе.

Просила шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 25 листопада 2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Установлено, що сторони 18 серпня 1990 року зареєстрували шлюб у Семенівському райвідділі РАЦС Полтавської області, актовий запис № 40.

Протягом останніх десяти років сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб, зареєстрований 18 серпня 1990 року у Семенівському райвідділі РАЦС Полтавської області, актовий запис № 40, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко