ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 947/25252/22

провадження № 61-4860св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ошарін Даніїл Сергійович на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року в складі колегії суддів: Склярської І.В.,

Базіль Л.В., Воронцової Л.П. у справі за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф 777», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, визнання правочину недійсним, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

28 жовтня 2022 року Київська окружна прокуратура м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф 777» (далі - ТОВ «Тріумф 777»), ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, визнання правочину недійсним, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо виробничих та невиробничих будівель загальною площею 4121,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за позовом Київської окружної прокуратури

м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ТОВ «Тріумф 777», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, визнання правочину недійсним, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 20 грудня 2022 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відчуження об`єкта нерухомого майна щодо виробничих та невиробничих будівель загальною площею 4121,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, з наведенням доводів, що оскаржувану ухвалу суду отримала

28 листопада 2022 року під час ознайомлення з матеріалами заяви про забезпечення позову, однак, вказаних матеріалів було недостатньо для підготовки обґрунтованої апеляційної скарги, а тому її представник ознайомився в повному обсязі з матеріалами справи лише 09 грудня

2022 року після відкриття провадження у справі, що підтверджується відміткою на супровідному листі апеляційного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси

від 31 жовтня 2022 року, на підставі частини четвертої статті 357 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

03 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ошарін Д. С. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2023 року відкрито

касаційне провадження за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 - адвоката Ошаріна Д. С. на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року.

14 червня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування касаційної скарги представник заявника зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував, що адвокат Ошарін Д. С., який одночасно представляє інтереси ТОВ «Тріумф 777» і ОСОБА_1 отримав ухвалу про забезпечення позову під час ознайомлення з матеріалами вказаної заяви 28 листопада 2022 року, що підтверджується відміткою на відповідному клопотанні. Однак матеріалів заяви про забезпечення позову недостатньо для підготовки апеляційної скарги, а тому представник ознайомилась в повному обсязі з матеріалами справи 09 грудня 2022 року лише після відкриття провадження у справі, що підтверджується відміткою на супровідному листі апеляційного суду.

Позиція інших учасників справи

15 травня 2023 року Київська окружна прокуратура м. Одеси подала відзив, в якому просила залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 та оскаржуване рішення залишити в силі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

У статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Як встановив апеляційний суд, представник ОСОБА_1 - адвокат Ошарін Д. С. отримав оскаржувану ухвалу суду першої інстанції 28 листопада 2022 року під час ознайомлення з матеріалами заяви про забезпечення позову, що підтверджується власноручною розпискою на копії клопотання, а тому строк на апеляційне оскарження відраховується із вказаної дати, відповідно до вимог статті 354 ЦПК України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження представник Ошарін Д. С. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що оскаржувану ухвалу суду отримав 28 листопада 2022 року під час ознайомлення з матеріалами заяви про забезпечення позову, однак, вказаних матеріалів було недостатньо для підготовки обґрунтованої апеляційної скарги, а тому він в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи 09 грудня 2022 року лише після відкриття провадження у справі та подав апеляційну скаргу. Представник заявника вказує, що ухвала про відкриття провадження у справі прийнята 28 листопада 2022 року, однак оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 грудня

2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, що оскільки представник отримав оскаржувану ухвалу від 31 жовтня 2022 року саме

28 листопада 2022 року в приміщенні суду під час ознайомлення з матеріалами заяви про забезпечення позову, що підтверджується відміткою на клопотанні, а тому строк на апеляційне оскарження розпочався

29 листопада 2022 року та останнім днем для подання апеляційної скарги було 13 грудня 2022 року (частина друга статті 354 ЦПК України).

Разом з цим, апеляційну скаргу подано 26 грудня 2022 року та зареєстровано апеляційним судом 03 січня 2023 року, тобто зі спливом строку з моменту виникнення права на апеляційне оскарження.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

При цьому, вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними (ухвали від 18 вересня 2020 року у справі № 11-119сап20 та від 22 лютого 2021 року у справі № 9901/42/20).

А тому, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що заявник, подавши апеляційну скаргу, пропустив строк, передбачений статтею 354 ЦПК України та не вказав поважних причин такого пропуску, та не надав доказів на підтвердження цього, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у рішеннях у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

З огляду на те, що касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ошарін Даніїл Сергійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська