Справа № 243/9134/24
Провадження № 2/243/110/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Качалка Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно,
Позивач та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягав, просили позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно технічного паспорта від 05.02.2010, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 321,7 кв.м., житлову площу 95,1 кв.м. Рік забудови 1993.
Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Слов`янської міської ВА Краматорського району Донецької області № 75792436 від 29.10.2024, позивачу відмовлено у проведенні реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме обтяження (заборону) на житловий будинок за ОСОБА_2 .
З листа Першої слов`янської державної нотаріальної контори № 1247/02-14 від 22.11.2024 встановлено, що згідно посторінкової перевірки Наряду № 2-41 «розпорядження по накладенню та зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за період з 18.07.2005 по 04.08.2005 ніяких відомостей та документів про накладення заборони на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 , виявлено не було.
Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказаний житловий будинок, який він набув у власність на законних підставах 21.08.2010. В свою чергу обтяження на будинок позивача зареєстровано 27.07.2005, позивач не має жодного відношення до існування зазначеного обтяження, власником майна зазначена інша особа, датою виникнення обтяження є 12.04.1991, встановити підставу обтяження майна позивача на даний час неможливо.
Таким чином, через наявне у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження на вищевказаний житловий будинок позивач фактично на даний час не може зареєструвати своє право власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, що безпосередньо порушує його права як власника майна, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін