Провадження № 6/756/345/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2025 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В. звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.

В обґрунтування подання зазначає, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_7 до складу якого входить ВП № НОМЕР_8 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 16 601 грн. 75 коп. судових витрат, ВП № НОМЕР_9 про стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 068-2008-1394 від 30.04.2008 у розмірі 96 719 доларів США 33 центи, ВП № НОМЕР_10 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» частину суми сплаченого судового збору у розмірі 1 051 грн. 00 коп.

В межах виконавчого провадження не вдалося виявити достатніх коштів чи іншого майна достатнього для задоволення вимог кредиторів.

Разом з цим, в ході здійснення перевірки майнового стану боржника з`ясовано, що у власності ОСОБА_1 перебуває квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2024 визнано недійсним договір дарування вищевказаної квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11.12.2015, проте в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи про право власності боржника ОСОБА_1 на цю квартиру.

ОСОБА_1 надіслав повідомлення, у якому заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що квартиру, яка є предметом вказаного подання передано до довірчого управління безвідкличного трасту 15.12.2023.

Приватний виконавець Бережний Я.В. у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Загрішевої Н.В. надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, подавши заяву, у якій заперечував проти задоволення подання.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, тому зважаючи на положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за його відсутності, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду подання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2017, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 96 719 доларів США 33 центи та 16 601 грн. 75 коп. судових витрат з кожного.

На виконання вказаного рішення Оболонським районним судом міста Києва видані виконавчі листи, які були подані на примусове виконання приватному виконавцю Бережному Я.В.

На виконанні у приватного виконавця перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № НОМЕР_7 до складу якого входить ВП № НОМЕР_8 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 16 601 грн. 75 коп. судових витрат, ВП № НОМЕР_9 про стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 068-2008-1394 від 30.04.2008 у розмірі 96 719 доларів США 33 центи, ВП № НОМЕР_10 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» частину суми сплаченого судового збору у розмірі 1 051 грн. 00 коп.

Згідно наявної інформації у ОСОБА_1 наявні банківські рахунку №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» та НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк», на які постановою приватного виконавця про арешт коштів боржника від 14.08.2025 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на вищевказаних рахунках, проте коштів, достатніх для повного погашення боргу згідно з виконавчим документом, не виявлено.

Згідно з інформацією, наданою Головним сервісним центром МВС України, за боржником зареєстрований причіп CHATEAU 390, 1981 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 . Приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на вказаний транспортний засіб. Відповідне обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Постановою про розшук майна боржника від 27.08.2025 року оголошено в розшук причіп CHATEAU 390, 1981 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , однак станом на сьогодні вказаний причіп органами поліції не розшуканий.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику на праві власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 05.09.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на вказаний об`єкт нерухомого майна. Відповідне обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, вказаний об`єкт нерухомого майна перебуває в іпотеці в АТ "Універсал Банк" на підставі договору іпотеки від 30.04.2008 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. за реєстраційним номером 1384, про що в Державному реєстрі іпотек 30.04.2008 зареєстроване відповідне обтяження, реєстраційний номер іпотеки: 7121541.

Однак, на сьогоднішній день встановлено заборону приватному виконавцю звертати стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває в іпотеці у стягувача, що унеможливлює подальше виконання рішень Оболонського районного суду міста Києва у справах № 2/756/227/17 та № 756/16667/20 у зв`язку з тим, що іншого нерухомого майна, транспортних засобів та рухомого майна, зареєстрованого за боржником, приватним виконавцем не виявлено.

При цьому, під час здійснення виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що у власності боржника наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.01.1994 ОСОБА_1 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування від 11.12.2015 ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2024 у справі № 756/16667/20 визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.12.2015.

Проте, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи про право власності боржника ОСОБА_1 на вищезазначене нерухоме майно.

Натомість 25.06.2025 року Департаментом (центром) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинено право власності та вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про речове право № 12478750, яке 11.12.2015 року зареєстроване приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савельєвим А.Ю. за ОСОБА_2 на підставі визнаного недійсним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2024 у справі № 756/16667/20 договору дарування від 11.12.2015.

Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_1 фактично проживає у вказаній квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 5-2 Розділу VI Прикінцевих положень Закону України "Про іпотеку" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У справі «Soeringvs UK» від 07.07.1989 Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Як передбачено частиною 6 статі 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 753/12729/15-ц (провадження 314-317цс18) ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці (зокрема, рішення у справах« Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania),«Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece)) наголошує, що право на виконання остаточного судового рішення є складовою «права на суд» у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також пов`язане з правом на мирне володіння майном, гарантованим ст. 1 Першого протоколу. Водночас будь-яке втручання у це право має бути пропорційним і здійснюватися виключно на підставі закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у п. 2 ст. 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.

Враховуючи, що під час судового розгляду подання установлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок, що обтяжені іпотекою на забезпечення вимог стягувача ПАТ «Універсал Банк» за одержаним боржником кредитом у іноземній валюті, а за законом заборона задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на іпотечне майно має тимчасовий характер, суд дійшов висновку щодо передчасності вимоги приватного виконавця про звернення стягнення на квартиру, що є постійним житлом ОСОБА_1 .

З огляду на викладене подання приватного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 353, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне Товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя