Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1558/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді Васільєва С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі також - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 55 438,35 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 23 лютого 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 6398603 про надання споживчого кредиту, який було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С3271». Відповідно до умов кредитного договору клієнту було надано кредит у сумі 13 250,00 грн, строк кредиту - 360 днів, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в 1,99% в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахунку на його банківську карту.

27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Таким чином до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути в розмірі 55438,35 грн, з яких: тіло кредиту 13250,00 грн, нараховані ТОВ «Авентус Україна проценти 23 730,75 грн., нараховані позивачем проценти за 70 календарних днів 18 457,60 грн.

Також просив стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами направлялась на адресу реєстрації позивача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Також секретарем судового засідання здійснювались телефонні дзвінки на контактні номери телефону відповідача, наявні у справі, однак на один номер відповідач на дзвінки не відповідав, при здійсненні дзвінка на інший телефонний номер, оператор повідомив, що даний номер не є дійсним.

Додатково копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано на електронну адресу, наявну у матеріалах справи, проте документ не було доставлено, оскільки така не існує.

Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

23 лютого 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 6398603 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3271, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору).

Сума кредиту (загальний розмір) складає 13 250,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів за сплати процентів 30 днів (п. п.1.3, 1.4 Договору).

Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка у розмірі 1,393 % в день застосовується, якщо споживач до 25.03.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного графіком платежів (п. п. 1.5, 1.5.2 Договору).

Метою кредиту є споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 29653,85% річних, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 18172,05% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 108173,00 грн, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 105799,93 грн (п.п. 1.6 - 1.8.2 Договору).

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).

Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору (п. 2.4 Договору).

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору).

ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача (пп. 3 п. 4.1 Договору).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С3271.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, таблиця підписана електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С3271.

ТОВ «ПейТек Україна» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішні перерахування коштів на платіжні карти клієнтів за списком, в тому числі 23 лютого 2023 року о 21 год. 18 хв. перераховано на платіжну карту № НОМЕР_1 суму 13 250,00 гривень.

Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» від 25 жовтня 2024 року, банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 . 23 лютого 2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у сумі 13 250,00 000 грн.

Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_2 в повідомленні ТОВ «ПейТек Україна» та повідомленні АТ КБ «Приват Банк» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 Договору № 6398603 від 23 лютого 2023 року.

27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також були складені акти прийому-передачі від 27 листопада 2023 року.

Платіжними інструкціями підтверджується перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року .

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6398603 в загальному розмірі 36 980,75 грн, з яких: 13250,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 23 730,75 грн - заборгованість за відсотками .

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідача, шляхом направлення відповідного листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за своїм правовими статусами відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.

Також матеріалами справи підтверджується факт переходу права грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відносно боржника ОСОБА_1 за договором № 6398603 від 23 лютого 2023 року.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд встановив, що між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» було укладено кредитний договір № 6398603 від 23 лютого 2023 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 13250,00 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.

23 лютого 2023 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Авентус Україна» суд вважає доведеним.

У подальшому позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6398603 від 23 лютого 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

У підписаному відповідачем кредитному договорі № 6398603 від 23 лютого 2023 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Водночас згідно вимог частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач, в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 6398603 від 23 лютого 2023 року, яка із врахуванням меж заявлених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача в розмірі 55 438,35 грн. (що складається із тіла кредиту - 13 250,00 грн.; процентів за користування кредитом, нарахованих первісним кредитором - 23 730,75 грн.; процентів за користування кредитом, нарахованих позивачем за 70 календарних днів, - 18 457,60 грн.).

Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав.

Тому із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2422,40 грн, а всього - 12422,40 грн.

Позивачем ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» в особі директора Леонової Валерії Вадимівни 10 липня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 з адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем.

Відповідно до звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07/-2023 від 10 липня 2023 року, адвокат Столітній М.М. надав клієнтові ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» послуги, до яких входять збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6398603, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, на що витрачено 10 годин. Вартість послуг - 10000 гривень, про що надано рахунок на оплату замовлення №1136/04/07 від 04 липня 2024 року (у рахунку вказано, що збір та аналіз доказів зайняло 3 год, складання позовної заяви - 5 годин, подання позовної заяви - 2 год.).

Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений у звіті про надання правової допомоги обсяг виконаних адвокатом робіт, а саме збір та аналіз доказів, складання позовної заяви, подання позовної заяви.

Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин, невеликий обсяг досліджуваних доказів. Дана категорія справ є поширеною.

Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.

До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн., який є очевидно завищеним.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.

Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6398603 від 23 лютого 2023 року у розмірі 55 438,35 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 35 коп., з яких: 13250,00 гривень тіло кредиту, 42 188,35 гривень сума процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору, а всього - 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, м. Київ, код ЄДРПОУ - 44559822.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 08.01.2025.

Суддя С. В. Васільєв