У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Справа №757/48811/24-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13538/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

за участі секретаря Федорчук Я.С., Липченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Печерського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Вовк С.В. 21 травня 2025 року у м. Київ, за клопотанням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року про стягнення коштів з Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АіДіЕс Боржомі Грузія»,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2024 року до суду першої інстанції надійшло клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року про стягнення коштів з Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АіДіЕс Боржомі Грузія».

Клопотання обґрунтоване тим, що вказане рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року набрало законної сили, разом з тим, не виконується ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року про стягнення коштів з Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АіДіЕс Боржомі Грузія» - задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року у справі № 8015372-2/761-23, яким задоволено скаргу ТОВ « АіДіЕс Боржомі Грузія» та накладено на відповідача - українського ПрАТ «Індустріальні та дистриб`юторські системи» (IN: 24364528; адреса: Україна, 01014, Київ, вул. Болсунівська, 13-15) сплату 6703226, 59 доларів США (шість мільйонів сімсот три тисячі двісті двадцять шість доларів США і п`ятдесят дев`ять центів), 5000 (п`ять тисяч) грузинських ларі в державних зборах, сплачених позивачем, і 3722, 9 грузинських ларі (три тисячі сімсот двадцять два грузинських ларі і дев`яносто тетрі), понесених позивачем у судових справах витрат (переклад).

Не погодилось із зазначеним судовим рішенням Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається, що ухвала суду прийнята з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Представник зазначає, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) ніколи не зверталося до суду з клопотанням про визнання і виконання іноземного судового рішення, оскільки ст. 465 ЦПК України передбачає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) переслало клопотання ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія». Отже, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) діяло виключно в межах повноважень, визначених чинним законодавством, з метою передачі до суду документів, що надійшли на підставі міжнародного договору України і не уповноважено діяти в інтересах стягувача (у тому числі, не маючи на меті ухилення від санкцій).

Проте, Суд першої інстанції вказаного не врахував, чим порушив приписи статті 465 ЦПК України.

Також Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказує на те, що суд першої інстанції помилково застосував Конвенцію «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та протоколу до неї 1997 року», а мав застосувати Договір між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифіковано Законом N 451/95-ВР від 22.11.1995, (дата набуття чинності: 05.11.1996) (далі - Договір), який є чинним та регулює правові відносини у даній справі.

Суд першої інстанції також не проаналізував належним чином обставини справи, зокрема що стосуються процедури належного повідомлення особи про виклик до суду в рамках положень Договору, оскільки такі дані в матеріалах справи відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія».

Крім того представник зазначає, що Компанія Rissa Investments Limited , яка є власником ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» знаходиться під санкціями в Україні і впровадження ВАКС заходиться позов про стягнення усіх активів вказаної підсанкційної особи на території України, в тому числі, 100 % від загальної кількості акцій ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи». Тому такі дії ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» може містити ознаки обходу застосованих до спільної материнської компанії санкцій, з метою зменшення вартості активу заявленого до стягнення Мінюстом шляхом пред`явлення до виконання вказаного рішення.

Враховуючи вищевикладене, представник вважає, що судом першої інстанції обставини зазначені в апеляційній скарзі не було враховано, а тому апеляційну скаргу просить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати , а у задоволенні заяви ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Ахалцихського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року про стягнення коштів з ПрАТ «Індустріальні та дистибуційні системи» на користь ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» - адвокат Береговий І.В. вказує на те, що наведені представником Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доводи в апеляційній скарзі відносно відсутності їх звернення свідчать про те, що у них відсутнє і право на апеляційне оскарження ухвали, що є підставою для закриття апеляційного провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України. Питання щодо визнання та надання дозволу на виконання рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року на території України стосується виключно ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» та ПрАТ «Індустріальні та дистибуційні системи», як сторін зазначеного судового рішення, а тому держава Україна в особі скаржника не вправі втручатись в господарські відносини між ними, скаржник не довів, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Представник погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції положень Конвенції про правову Допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифіковану Законом України №240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, а тому просить змінити мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції в частині помилкового застосування до спірних правовідносин Конвенції про правову Допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифіковану Законом України №240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, у зв`язку з припиненням її дії для України, застосувавши положення чинного Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, укладеного між Україною та Республікою Грузія, ратифікованого Законом України №451/95-ВР від 22 листопада 1995 року.

Інші доводи апеляційної скарги представник вважає безпідставними та такими, що не впливають на правильність постановленої судом першої інстанції ухвали, а тому в іншій частині просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Рєкін Н.І. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про її задоволення.

Представник ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» - адвокат Береговий І.В. заперечував проти більшості доводів апеляційної скарги, погодився лише в частині неправильного застосування міжнародного договору, тому просив змінити мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції щодо застосування міжнародного договору, а врешті залишити без змін.

Представник ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» - адвокат Бем М.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказував що ними визнаються вимоги ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія», а їх невиконання зумовлене об`єктивними обставинами, а саме наявними обмеженнями щодо їх діяльності. Вирішення питання щодо задоволення апеляційної скарги залишив на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги по суті спору апеляційним судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

14 жовтня 2024 року судом першої інстанції було зареєстровано звернення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сформоване останнім 23 серпня 2024 року, такого змісту: « Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах 1995 року, надсилає для виконання клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення грузинського суду про стягнення коштів з ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (), яке згідно з матеріалів клопотання знаходиться за адресою: вул. Болсуновська, 13-15, м. Київ.

Враховуючи вищезазначене, просимо забезпечити виконання клопотання відповідно до розділу VІнструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом міністерства юстиції України та державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за №573/15264 (зі змінами) та розділу ІХ Цивільного процесуального кодексу України.

Матеріали складені за результатами виконання клопотання іноземного суду, просимо надіслати на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючи на вихідний номер та дату нашого листа.

Інформація щодо виконання клопотання про визнання та примусове виконання рішення іноземного суду надається в додатку до листа.

Додаток: пакет документів.» /т.1 а.с.1/

В додатках до цього листа містились такі документи:

- Інформація щодо визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні, яка містить витяги норм чинного законодавства України /т.1 а.с.2/;

- Лист ТОВ «Джорджіан Експрес» від 19 липня 2024 року, грузинською мовою з перекладом на українську, адресований «IDS BORJOMI GEORGIA 204870844» про те, що вантаж з номером накладної 097168374, згідно з накладною: відправник IDS BORJOMI GEORGIA 204870844, одержувач PJC IDS INDASTRIAL AND DISTRIBUTON SYSTEMS, зокрема,DOCUMENTATION, за даними глобальної мережі DNL, було доставлено 2 листопада 2023 року за адресою, вказаною у накладній:13-15 BOLSUNOVSKA ST, KYIV, UKRAINE BROVCHENKO ANNA /т.1 а.с.3-5/

- Копія заочного рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року у справі №8015372-2/761-23, грузинською мовою з перекладом на українську, у справі за позовом ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» до ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» про покладання суми /т.1 а.с.6-16/

- Виконавчий лист від 22.05.2024 у справі №8015372-2/761-23, грузинською мовою з перекладом на українську, згідно з яким покладено на відповідача ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» на користь позивача ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» оплату 6703226,59 доларів США, оплату державного мира 5000 ларі і витрати за переклад 3722,9 ларі. Дата набрання рішенням законної сили: 08.03.2024 /т.1 ас.17,18/

- Лист Національного бюро виконання Міністерства юстиції Грузії № 41943 від 19 червня 2024 року, грузинською мовою з перекладом на українську, згідно з яким Національним виконавчим бюро не ведеться виконавче провадження за рішенням Ахалциського районного суду від 17 січня 2024 року на підставі виконавчого документа № 8015372-2, де кредитором є ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» (404485053), а боржником - ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи». Повідомлено, що на сьогоднішній день цей виконавчий лист на території Грузії не виконаний /т.1 а.с.,20,21/

- Лист Ахалциського районного суду № 2/761-23/24 від 18 червня 2024 року, грузинською мовою з перекладом на українську, згідно з яким цей лист адресований представнику ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» та ним надсилається копія акту про вручення рішення у цивільній справі № 2/761-23-24 від 2024 року Ахалциського районного суду (позивач: ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія», відповідач: ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи», предмет спору: стягнення коштів) /т.1 а.с.24,25/

- Інформація про доставку міжнародних відправлень «ПОШТА ГРУЗІЇ» відправник Ахалциський районний суд Департаменту загальних судів, одержувач ChAO «Indastrial and Distributon systems», адреса одержувача Київ, Kyiv, Bolsunovska street # 13/15. /т.1 а.с.25,26/

17 жовтня 2024 року був здійснений автоматизований розподіл справи між суддями. /т.1 а.с.29/

22 жовтня 2024 року судом першої інстанції була складена доповідна записка, згідно з якою справа була зареєстрована як судове доручення, а згодом було вирішено змінити обліково-статистичну картку на іншу як на подане клопотання, яке є справою про визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні. /т.1 а.с.31/

23 жовтня 2024 року судом першої інстанції був здійснений повторний автоматизований розподіл справи між суддями. /т.1 а.с.32-33/

26 листопада 2024 року судом першої інстанції було сформоване повідомлення ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» про надходження клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року. /т.1 а.с.34/

За даними поштового відділення вказане повідомлення було отримано ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» 17 грудня 2024 року /т.1 а.с.35/

Далі матеріали справи містять оригінал листа ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» від 22 липня 2024 року адресований Міністерству юстиції України, проте без даних про його одержання останнім, такого змісту: «Шановні пані, цим листом, на підставі Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах 1995 року, уклінно прошу Вашої допомоги в забезпеченні виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року у справі № 8015372-2/761-23 щодо задоволення скарги ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» та накладення на відповідача - українського ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (IN: 24364528; адреса: Україна, 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 13-15) сплату 6703226,59 доларів США (шість мільйонів сімсот три тисячі двісті двадцять шість доларів США і п`ятдесят дев`ять центів), 5000 (п`ять тисяч) грузинських ларі в державних зборах, сплачених позивачем, і 3722,9 ларі (три тисячі сімсот двадцять два грузинських ларі і дев`яносто тетрі), понесених позивачем у судових справах витрат (переклад). Крім того, наскільки нам відомо, у відповідача є активи тільки на території України. Ми розраховуємо на Вашу допомогу відповідно до Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах 1995 року. Будь ласка, переконайтеся, що гроші перераховано на цей банківський рахунок (надані реквізити банківського рахунку CITIBANK N.A. NEW-YORK, USA». /т.1 а.с.36/

20 січня 2025 року судом першої інстанції зареєстровані пояснення ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» направлені засобами електронної пошти 17 січня 2025 року із накладення електронного підпису, в яких вказується на визнання обставин існування заборгованості, проте просять врахувати обставини запровадження санкцій рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року, накладений в ході розгляду справи арешт на 100% їх акцій, наявність в провадженні Вищого антикорупційного суду справи за позовом Міністерства юстиції України, предметом якої є стягнення в дохід держави, зокрема, 100 % їх акцій та надають докази на підтвердження зазначених ними обставин. /т.1 а.с.37-102/

Ухвалою суду першої інстанції від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 лютого 2025 року. /т.1 а.с.106/

Ухвалою суду першої інстанції від 21 травня 2025 року розглянуто та задоволено клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ахалциського районного суду Грузії від 17 січня 2024 року про стягнення коштів з ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» на користь ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія». /т.1 а.с.137-139/

Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року було ратифікованого законом України « 240/94 від 10 листопада 1994 року. Проте 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Закон опубліковано у газеті «Голос України» 22 грудня 2022 року та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності.

Договір між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах було ратифіковано Законом № 451/95-ВР від 22 листопада 1995 року, датою набуття чинності є 05 листопада 1996 року.

Відповідно до ст. 4 цього Договору при здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну

Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше.

У статті 40 цього Договору Договірні Сторони взаємно визнають та виконують рішення установ юстиції у цивільних справах, що набули чинності, а також вироки в частині відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Статтею 41 цього Договору визначений порядок розгляду клопотань про дозвіл виконання рішень.

Так, розгляд клопотань про дозвіл виконання рішень входить до компетенції судів Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання.

Клопотання про дозвіл виконання подається до суду, що виніс рішення по першій інстанції, який супроводжує його до суду, компетентного винести рішення у клопотанні.

Реквізити клопотання визначаються законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання.

До клопотання про дозвіл виконання необхідно прикласти:

1) завірену судом копію рішення, офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення, а також довідку про його виконання, якщо рішення раніше виконувалось на території Договірної Сторони;

2) документ, з якого випливає, що відповідачу, який не взяв участі у процесі, було своєчасно та в належній формі хоча б один раз вручено повідомлення про виклик до суду;

3) завірені переклади документів, що вказані у підпунктах 1 та 2 цього пункту.

Якщо у суду при видачі дозволу на виконання виникне сумнів, він може запитати у особи, яка порушила клопотання про виконання рішення, пояснень, а також опитати боржника по суті клопотання та у випадку необхідності запитати роз'яснень у суду, який виніс рішення.

Інструкціяпро порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264 (зі змінами) містить такі положення.

У п. 5.2. Розділу V цієї Інструкції вказано, що клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3цієї Інструкції.

Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін'юст.

У п. 5.3. Розділу V цієї Інструкціївказано, що іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно з п. 5.4. Розділу V цієї Інструкції Мін`юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

Якщо клопотання відповідає міжнародному договору України, Мін`юст через міжрегіональне управління направляє іноземне клопотання до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

У разі відсутності міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою або ненабуття чинності таким міжнародним договором, або неповноти документів, передбачених відповідним міжнародним договором, іноземне клопотання повертається до іноземного компетентного органу, від якого воно надійшло, з поясненням причин повернення.

Розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України. У разі якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору (п. 5.5. Розділу V цієї Інструкції)

В порядку визначеному ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Положеннями ст. 466 ЦПК України визначені вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

У випадку подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в електронній формі документи, зазначені в пунктах 1-4 частини третьої цієї статті, можуть подаватися у копіях, проте заявник повинен надати такі документи до суду до початку судового розгляду вказаного клопотання. У разі неподання вказаних документів клопотання повертається без розгляду, про що судом постановляється відповідна ухвала.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст.2 та положеннями ст. 13 ЦПК України закріплений принцип диспозитивності цивільного судочинства, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У Пленумі Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року«Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» були надані такі роз`яснення.

У пп.д) п. 3 вказано, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. У даний час є чинними, зокрема, такі міжнародні договори з цього питання, які уклала Україна або до яких вона приєдналась, зокрема про правову допомогу та правові відносини в цивільних і кримінальних справах з Республікою Грузія (підписано 9 січня 1995 року, ратифіковано Україною 22 листопада 1995 року).

У п. 5 вказано, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів в Україні подаються в порядку, визначеному відповідним міжнародним договором.

За договорами України з Республікою Грузія … клопотання про дозвіл на виконання рішення подається до суду, що розглядав справу по першій інстанції, а той надсилає його до суду, компетентного постановити за ним рішення.

Через Міністерство юстиції України зазначені клопотання пересилаються в тому разі, коли такий порядок їх подання встановлено міжнародним договором, на підставі якого в даному випадку провадяться визнання й виконання рішення. У випадку, коли міжнародним договором передбачено, що відповідний іноземний суд має пересилати клопотання компетентному суду України через центральні органи, цим органом є Міністерство юстиції, якщо це прямо передбачено міжнародним договором. Якщо ж такої прямої вказівки в міжнародному договорі немає, таким центральним органом є Верховний Суд України, який за ст.125 Конституції України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції.

Із додержанням усіх наведених вище вимог щодо порядку подачі, форми і змісту клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів мають подаватись і клопотання про визнання й виконання рішень судів та арбітражів України на території держави - іншої Договірної Сторони.

У п. 7 вказано, що при вирішенні питання про прийняття до розгляду клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду (арбітражу) судам відповідно до вимог … ЦПК необхідно перевіряти, чи відповідають їх форма та зміст і додані до них документи вимогам певного міжнародного договору та Указу. Таке клопотання повинно мати письмову форму.

З наведених обставин справи вбачається, що до суду першої інстанції надійшло звернення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 серпня 2024 року, за змістом якого було надіслано для виконання клопотання іноземного суду про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду. Тобто за своїм змістом вказане звернення є супровідним листом. Разом з тим у доданих матеріалах відсутнє клопотання іноземного суду.

В доводах апеляційної скарги Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказує, що не зверталося до суду з клопотанням про визнання і виконання іноземного судового рішення, лише переслало клопотання ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія». Проте у зверненні від 23 серпня 2024 року Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказало про направлення клопотання іноземного суду, а не клопотання ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія» і таке клопотання також відсутнє в первісно поданих матеріалах.

В матеріалах справи міститься оригінал листа ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» від 22 липня 2024 року адресований Міністерству юстиції України. Проте вказаний лист не містить даних про його одержання Міністерством юстиції України, даних про передання його Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ), а також до суду першої інстанції. Крім того вказаний лист, саме так цей документ визначений ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія» не є клопотанням про визнання і виконання іноземного судового рішення і він не відповідає вимогам ЦПК України щодо форми та змісту, зокрема він адресований не суду, відсутні мотиви та вимоги, які підлягають розгляду судом. А отже в розумінні вимог процесуального закону, лист ТОВ «АіДіЕс Боржомі Грузія» від 22 липня 2024 року не є клопотанням про визнання і виконання іноземного судового рішення.

Крім того слід звернути увагу на те, що положення ч. 1 ст. 465 ЦПК України передбачають, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Однак у ч. 2 цієї статті вказано на те, що якщо міжнародними договорами, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Виходячи з положень ст. 4 Договору України з Республікою Грузія 1995 року при здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше. Однак відповідно до ст. 41 цього Договору клопотання про дозвіл на виконання рішення подається до суду, що розглядав справу по першій інстанції, а той надсилає його до суду, компетентного постановити за ним рішення.

Отже, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) виходячи з меж повноважень, визначених чинним законодавством та на підставі міжнародного договору України не уповноважено діяти самостійно. Проте, суд першої інстанції приписи ст. 465 ЦПК України та вказаного вище не врахував та визначив, що справа розглядається за клопотанням Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Слід також звернути увагу на те, що ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія» у відзиві на апеляційну скаргу вказувало на те, що враховуючи наведені представником Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доводи щодо відсутності їх звернення з клопотанням, то у них відсутнє і право на апеляційне оскарження ухвали, що є підставою для закриття апеляційного провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України. Апеляційний суд відхиляє вказані доводи ТОВ «АіДіЕс Брожомі Грузія», оскільки Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), визначено судом першої інстанції як особа яка звернулась з клопотання, відповідно воно визначено учасником справи, а тому має право на апеляційне оскарження судового рішення, ухваленого за відповідним зверненням. А отже відсутні підстави для закриття апеляційного провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє клопотання іноземного суду, і взагалі клопотання в письмовому вигляді, оформлене відповідно до вимог ЦПК України, то за таких умов воно не може бути предметом судового розгляду, оскільки виходячи з положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, відповідно, за відсутності звернення судом не може бути ухвалено судове рішення.

В порядку визначеному ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

У зв`язку з цим інші доводи апеляційної скарги які стосуються порядку розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду і підстав для відмови у його задоволенні не підлягають оцінці апеляційним судом.

За таких обставин, доводи наведені в апеляційній скарзі знайшли своє часткове підтвердження матеріалами справи та спростовують висновки суду першої інстанції.

Вказане не було враховано судом першої інстанції у зв`язку з чим судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що дає підстави апеляційному суду для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про залишення без розгляду та повернення матеріалів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складених на результатами виконання клопотання іноземного суду, разом з документами, що додані до вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 465,466 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Матеріали Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складені на результатами виконання клопотання іноземного суду - залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до вказаного клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст ухвали складений 19 січня 2026 року.