Єдиний унікальний номер 728/3161/24
Номер провадження 2-н/728/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд

у складі головуючого судді Сороколіта Є.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України (вул. Любецька, буд. 68, м. Чернігів, 14021, ) стосовно видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за надану послугу розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

до Бахмацького районного суду (далі Суд) 23.12.2024 звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України (далі також Заявник), представництво інтересів якого здійснює ОСОБА_2 , стосовно видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (далі також Боржник) за надану послугу розподілу природного газу, за змістом якої Заявник просить стягнути з Боржника 608,78 грн у якості оплати за житлово-комунальну послугу розподілу природного газу, надану відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 за період з 01.07.2024 по 30.11.2024, а також вирішити питання відшкодування понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вирішуючи питання можливості видачі судового наказу, з урахуванням аналізу поданих матеріалів заяви про видачу судового наказу, Суд зазначає про таке.

Інститут наказного провадження відповідає міжнародним принципам здійснення справедливого та ефективного правосуддя і забезпечення прав людини. Зокрема, з метою вдосконалення судових систем держав-членів у Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.1981 N R (81) 7 щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя та Рекомендації від 28.02.1984 N R (84) 5 щодо принципів цивільного судочинства визначено, що для справ, пов`язаних з безспірним правом, повинні бути передбачені спеціальні правила для прискорення розгляду справи.

Так, відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За змістом частини п`ятої статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 30.12.2025 № 1001432 відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не знайдено.

Згідно з відповіддю міського голови Бахмацької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

У вказаному контексті Суд зазначає, що згідно з пунктом 3 частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, однак матеріали заяви про видачу судового наказу не містять копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі між Заявником та Боржником.

Заявник, посилаючись на пункти 3, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі також Кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, стверджує, що договір розподілу природного газу укладається шляхом заявочного приєднання і не потребує двостороннього підписання його письмової форми.

Фактом же приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора газорозподільної системи (далі також Оператор ГРМ) та/або документально підтверджене споживання природного газу, що й було зроблено Боржником.

Із цими твердженнями Суд погоджується лише частково.

Так, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

При цьому Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Водночас Суд звертає увагу Заявника, що у відповідності до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ.

За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.

Установлений порядок підключення об`єктів газоспоживання до мереж визначається главою 2 розділу V Кодексу ГРМ, згідно з положеннями якої, для приєднання об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) до газорозподільної системи Оператора ГРМ їх власник (замовник приєднання) має звернутися до цього Оператора ГРМ із заявою про приєднання, яка подається в довільній формі.

Одночасно із заявою про приєднання замовник надає Оператору ГРМ виключний перелік документів, зокрема заповнений опитувальний лист за формою, затвердженою Оператором ГРМ, у якому зазначаються технічні параметри об`єкта замовника, що має приєднатися до газорозподільної системи. Крім цього замовник надає копії документів, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), та/або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (з графічним планом земельної ділянки). Якщо в документах на земельну ділянку відсутній графічний план земельної ділянки (відсутній кадастровий план), замовник має надати Оператору ГРМ ситуаційний план (схему) щодо місцезнаходження земельної ділянки замовника із визначенням її меж, а також копії документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб).

Відповідно, у системному взаємозв`язку вищевказаних положень можна дійти обґрунтованого висновку, що укладення договору розподілу природного газу можливе тільки з особою, яка має зв`язок з об`єктом нерухомості на підставі певного речового права власності або користування.

Такий висновок узгоджується, у тому числі, й з пунктом 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, за змістом якого нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення).

Отже, за відсутності в матеріалах поданої заяви підписаного договору розподілу природного газу або ж підписаної Боржником заяви-приєднання до умов такого договору, або ж договору на приєднання об`єктів (земельних ділянок) Боржника до газорозподільної системи, заявлені вимоги не відповідають критерію безспірності.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано із порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а також якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України стосовно видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надану послугу розподілу природного газу за період з 01.07.2024 по 30.11.2024 в розмірі 608,78 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 163, 165, 167 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України стосовно видачі судового наказу про стягнення заборгованості ОСОБА_1 за надану послугу розподілу природного газу за період з 01.07.2024 по 30.11.2024 в розмірі 608,78 грн (шістсот вісім гривень 78 коп.).

2. Сплачений судовий збір у розмірі 302,80 грн (триста дві гривні 80 коп) залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України.

3 Роз`яснити заявнику, що останній має право повторно звернутись зі своїми вимогами у порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення виявлених недоліків.

Згідно з вимогами статті 261 ЦПК України ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення цієї ухвали.

Суддя Є.М. Сороколіт