Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/4654/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді Кондрацька Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання представника відповідача адвоката Семенюк О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.102.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Адвокатом Семенюк О.Г. подано до суду заяву в інтересах відповідача про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням останнього на військовій службі у період дії воєнного стану.

У позовній заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, строк на примирення просила не надавати.

Представник відповідача у заві від 17.12.2025 підтримала клопотання про зупинення провадження у справі, у разі не задоволення клопотання просила перенести розгляд справи на інший день.

Суд визнав за можливе розглянути клопотання про зупинення провадження за відсутності сторін.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з підстав перебування відповідача у складі ЗСУ, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Представником відповідача, на підтвердження статусу військовослужбовця, надано копію довідки (форма 5) від 04.12.2025, виданої т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 , територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 8 цього Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення зокрема в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 року в справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 року у справі № 456/2541/19 , тощо.

Зі змісту п. 8 Положення вбачається, що до завдань, які покладаються на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, не входить виконання бойових завдань.

Крім того, відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема наказу по особовому складу, суд вважає, що підстави для зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1ст.251 ЦПК України відсутні.

Факт перебування відповідача у складі ЗСУ, структурною складовою яких є ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебуває на службі відповідач, не доводить факту його перебування у структурному підрозділі ЗСУ, що переведений на воєнний стан та безпосередньо бере участь у бойових діях. Надані позивачем копії документів, зокрема, довідки від 04.12.2025, не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі за п. 2 ч.1ст. 251 ЦПК України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно ст. 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника або в режимі відеоконференції з власних технічних засобів.

Відтак об`єктивної неможливості розгляду справи суд не вбачає.

Жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість клопотання відповідача не надано.

В силу норми ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Більш того, відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач же у свою чергу у позовній заяві просила такий строк на примирення не надавати, а отже можна виснувати, що остання зацікавлена у якнайшвидшому розірванні шлюбу та не вбачає можливості та бажання перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.251,253,260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала в силу закону оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 26.12.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька