РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина. У зв`язку із тим, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, шлюб рішенням Деснянською районною суду м. Києва від 26 липня 2018 року було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач надавав матеріальну допомогу у виді коштів, які вважав за потрібне, але вона була не на постійній основі. Відповідач, як батько дитини, що не проживає однією сім`єю з позивачем, не утримує дитину та перестав надавати допомогу.

Відзив на позовну заяву

Відповідач просить суд позов позивача задовольнити частково і стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача зазначає, що у 2022 році у другому шлюбі у відповідача народилась друга дитина, а тому відповідач просить суд позов задовольнити частково і стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також представник зазначає, що після розлучення з позивачкою з 2018 року ОСОБА_2 в добровільному порядку сплачував аліменти в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину (100 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , а також допомагав фінансово, передаючи грошові кошти позивачці на руки кожного місяця у присутності теперішнього чоловіка ОСОБА_1 , купував для сина сезонний одяг та одяг до школи, проводив разом з сином дозвілля та оплачував розваги та дозвілля сина ОСОБА_4 разом у присутності своє дружини ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_6 , сплачував всі рахунки самостійно, переводив кошти на картковий рахунок позивачки на лікування сина. Як витрачаються позивачкою сплачені добровільно відповідачем аліменти відповідач не контролював. ОСОБА_1 не надавала ніякої інформації про витрати та не звітувала перед відповідачем.

3 липня місяця 2022 року ОСОБА_2 продовжував сплачувати кожного місяця на картковий рахунок ОСОБА_1 аліменти на сина в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 1598,00 грн, також повністю забезпечував фінансово свою дружину, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а також матеріально допомагав своїй непрацездатній 71 річній матері - ОСОБА_7 , оскільки відповідач один єдиний син та родич, який повинен допомагати фінансово непрацездатній матері.

Наразі відповідач забезпечує фінансово: сина ОСОБА_3 , 2011 року народження, від попереднього шлюбу, здійснюючи сплату аліментів на утримання сина на картковий рахунок ОСОБА_1 ; забезпечує матеріально свою доньку ОСОБА_8 , 2022 року народження, сплачує харчування, та сезонний одяг для малолітньої дочки, сплачує за харчування дочки в дитячому закладі ЗДО кожного місяця; забезпечує фінансово свою дружину та допомагає матеріально непрацездатній матері, віком 71 рік, якій забезпечує харчування, та допомагає сплачувати комунальні послуги.

Відповідач вказує, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без проведення судового засідання і без повідомлення сторін.

10 грудня 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 також є батьком малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Норми права та мотиви суду

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховною Радою України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 СК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те що відповідач має стабільний дохід, але у нього на утриманні є інша малолітня дитина - ОСОБА_8 , 2022 р.н., суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів.

Щодо судових витрат

За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 12, 76-81, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 25.12.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак