Провадження №2-д/748/1/25
Єдиний унікальний № 748/143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Костюкова Т.В, розглянувши доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів у цивільній справі, скероване Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції

ВСТАНОВИВ:

До Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшло доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів у цивільній справі, де позивачем є ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 на підставі тимчасового заочного рішення земельного суду м. Ганновер, скероване Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції.

Відповідно до ч.1 ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Так, згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМСУ в Чернігівській області від 10.01.2025 р. ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться.

З матеріалів справи вбачається, що останній відомим зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 значиться АДРЕСА_1 .

Виходячи з приписів ч. 9 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Матеріали справи не місять відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 проживав (перебував) на території Чернігівського району Чернігівської області, або його майно знаходиться на території Чернігівського районуЧернігівської області, з чого слідує, що справа юрисдикційно не є підсудною Чернігівському районного суду Чернігівської області.

Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

ЗгідноКонвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно п.2 ч.2 ст.500 ЦПК України, судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно: не належить до юрисдикції цього суду.

Частиною 6 ст.500 ЦПК України передбачено, що у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що судове доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів виконати не виявляється можливим, оскільки не належить до юрисдикції Чернігівського районного суду Чернігівської області

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до виконання доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів, скерованого Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції,

Керуючись п.2 ч.2 ст.500 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті до виконання доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів у цивільній справі, скероване Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції - відмовити.

Матеріали доручення Земельного суду м. Ганновер про вручення документів, повернути до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Костюкова