РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4563/24

08 січня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 14 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до цього договору відповідач отримав у позику грошові кошти в сумі 7000 грн. 00 коп., шляхом їх перерахування на зазначений ним поточний рахунок на платіжну картку ( НОМЕР_1 ), м

ета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,8 % в день, у випадку повернення кредитних коштів згідно графіку платежів та стандартною процентною ставкою 2.2% в день, яка застосовується у межах строку кредиту у разі порушення графіку внесення платежів.

Боржником ОСОБА_1 проведено лише часткову сплату за вказаним кредитним договором, у сумі 1680 грн. 00 коп., з якої погашено частину процентів.

Свої зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № від 14.04.2024 р. складає 35490 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 28490 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами.

Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором № від 14.04.2024 року у сумі 35490 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № , шляхом його підписання сторонами електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов цього договору позикодавець надав позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму 7000 грн. 00 коп. на споживчі (особисті) потреби, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника платіжної картки ( НОМЕР_1 ) с

троком на 360 днів, з датою остаточного повернення кредиту 09.04.2025 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,8 % в день, у випадку повернення кредитних коштів згідно графіку платежів та стандартною процентною ставкою 2.2% в день, яка застосовується у межах строку кредиту у разі порушення графіку внесення платежів (п. 2.6.1, 2.6.2 договору).

Наведене підтверджується договором надання грошових коштів у позику № від 14.04.2024 р., графіком платежів, паспортом спожичого кредиту, які підписані позичальником одноразовим електронним підписом.

Свої зобов`язання за казаним договором позикодавець виконав, зарахувавши 14.04.2024 р. кредитні кошти в сумі 7000 грн. на картковий рахунок позичальника, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19827-1354-101159258.

На виконання умов цього договору позичальником ОСОБА_1 проведено лише часткову сплату за вказаним кредитним договором, у сумі 1680 грн. 00 коп., з якої погашено частину процентів.

З наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором надання грошових коштів у позику від 14.04.2024 р. належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив.

Заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором складає 35490 грн. 00 коп, з яких: 7000 грн. 00 коп - заборгованість за тілом кредиту; 28490 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами, які нараховувалися у межах строку кретиту до 15.11.2024 р. включно (7000*2,2%*185 - кількість днів прострочення).

При цьому у період з 14.04.2024 р. до 14.05.2024 р. застосовувалася знижена процентна ставка у розмірі 0,8 %, з 15.05.2024 р. до 15.11.2024 р. у зв`язкі з відсутністю подальших сплат за договором зі сторони боржника проценти у наступні 185 днів нараховувалися за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,2 %.

Суд вважає доведеною наявність заборгованості за договором позики в сумі 35490 грн.

Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору позики та наявність простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином встановлено, що відповідно до ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України позикодавець має право на дострокове одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 35490 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610 - 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором надання грошових коштв у позику № від 14 квітня 2024 року в сумі 35490 (тридцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС", м.Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх , 9,

Відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 08 січня 2025 року.

Суддя: Р. М. Снітчук