30.12.2025 Провадження по справі № 2-о/940/64/25
Справа № 940/2457/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.12.1978 р. та архівної довідки № 887/06-03 від 20.07.2022 р., виданої Трудовим архівом Білоцерківської міської ради Київської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища в трудовій книжці та архівній довідці « ОСОБА_2 », а в паспорті « ОСОБА_3 », заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком. За таких обставин заявник не має можливості реалізувати своє право на отримання пенсії.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибув, надав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не прибула, надіслала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати за відсутності їхнього представника за наявними матеріалами та прийняти рішення в межах чинного законодавства.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 прізвище заявника зазначено: « ОСОБА_1 ». (а. с. 3-4, 6, 7).

Водночас, на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 27 грудня 1978 року російською мовою, наявне виправлення прізвища « ОСОБА_4 », яке не завірено належним чином (а. с. 8).

Із архівної довідки, виданої Трудовим архівом Білоцерківської міської ради Київської області від 20.07.2022 № 887/06-03 вбачається, що згідно особової картки працівника ВАТ «Білоцерківський механічний завод» (форма П-2) ОСОБА_5 (так у документах), ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться працівником Білоцерківського механічного заводу з 29 грудня 1978 року (наказ № 124-к від 21.12.1978 р.) по 16 червня 1980 року (наказ № 69-к від 16.06.1980 р.) (а. с. 11).

28.02.2023 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області винесено рішення №93 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , в якому зокрема зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи, відображені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.12.1978, оскільки титульний лист трудової книжки оформлено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: наявне виправлення прізвища, яке не завірено належним чином. Період роботи з 29.12.1978 по 16.06.1980 не можливо зарахувати згідно довідки від 20.07.2022 № 887/06-03, оскільки написання прізвища у ній не відповідає написанню прізвища у паспорті заявника (а. с. 14).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

З аналізу вищезазначених документів, наданих заявником, судом встановлено наявність розбіжностей в написанні прізвища заявника, що не відповідають даним вказаних у паспорті громадянина України.

У цьому конкретному випадку, єдиним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, зокрема, дозволить реалізувати право заявника на отримання пенсії.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76-81, 89, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.12.1978 та архівної довідки, виданої Трудовим архівом Білоцерківської міської ради Київської області від 20.07.2022 № 887/06-03.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.МАНДЗЮК