Справа № 716/1267/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2025 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.,

при секретарі судового засідання Ільчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Заставна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.09.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір за №9317962 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту.

Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача на веб-сайті: www.mycredit.ua, підписаний електронним підписом та акцептований відповідачкою 17.09.2020 року, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 здійснила всі необхідні дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний відповідачкою).

Згідно умов кредитного договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Кредит видавався шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. Кінцевий термін повернення 17.10.2020 року.

Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.

У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.

01.04.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до ОСОБА_1 за договором №9317962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року.

30.11.2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20231130/1, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 за договором №9317962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 99.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, станом на 10.07.2025 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором №9317962 від 17.09.2020 року в сумі 13 991 грн. 65 коп., з яких: 4000 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 7 680,00 гривень - залишок заборгованості по процентам за користування; 3% річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України - 474.04 грн період нарахування (18.10.2020-23.02.2022) ; 1 837 грн. 61 коп. - інфляційне збільшення (18.10.2020-23.02.2022) .

Просив позов задовольнити, стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 13 991 грн. 65 коп. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 24.07.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачкою відзиву на позов подано не було.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, врахувавши заяви представника позивача та відповідачки, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.09.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 укладено договір №9317962 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах споживчого кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, доступ до якої забезпечувався відповідачу через веб-сайт або мобільний додаток, тобто в електронній формі на веб-сайті «www.mycredit.ua». зі сторони відповідача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.8 зворот).

Відповідно до п.п.2 договору товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 30 днів.

Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

процента ставка становить 1,6% в день фіксована, 2,7% процентів від суми позики за кожен день користування позикою (3,68 % річних) у межах строку надання позики.

Пунктом 2 договору сторони визначили, що позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний клієнтом.

Кредитодавцем виконано зобов`язання за договором позики №9317962 та надано відповідачу кредит.

Як вбачається з довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС» № КД-000033677/ТНПП від 12.06.2025 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 17.09.2020 року суму 40000 гривень, номер картки НОМЕР_1 , (а.с.9).

01.04.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до ОСОБА_1 за договором №9317962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року.

Згідно витягу з реєстру прав вимог №015-220221 від 30.04.2021 року до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 9317962 від 17.09.2020 року, порядковий номер у реєстрі №2181 (а.с.20).

30.11.2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20231130/1, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 за договором №9317962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 99.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №20231130/1, сформованого 10.07.2025 року до ТОВ «ФК «»Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 9317962 від 17.09.2020 року, порядковий номер у реєстрі №99 (а.с.27).

Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відтак, матеріалами справи підтверджено укладення кредитного договору між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем та підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором № 9317962 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».

Також судом встановлено, що оспорюваний кредитний договір за № 9317962 від 17.09.2020 року укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ч. 1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як було встановлено судом, кредитний договір №9317962 від 17.09.2020 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі.

Із копії вказаного договору також вбачається, що ОСОБА_1 як позичальник та споживач за договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за умовами укладеного сторонами кредитного договору №389394 від 17.09.2020 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як фінансова установа, надало ОСОБА_1 грошові кошти, а остання зобов`язалася повернути кредит у повному обсязі .

В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили такі розміри процентних ставок: 1,6% в день фіксована. 2,7% за понад нормоване користування.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини 1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України.

Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16.

Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 день, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку), заборгованість ОСОБА_1 становить 13 991 грн. 65 коп., з яких: 4000 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 7 680,00 гривень - залишок заборгованості по процентам за користування; 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України 474.04 грн період нарахування (18.10.2020-23.02.2022) ; 1 837 грн. 61 коп. - інфляційне збільшення 18.10.2020-23.02.2022) .

При цьому, судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору, строк кредиту, на який було укладено договір із відповідачкою - 30 днів, дата повернення позики (останній день) - 17.10.2020, розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) 1,60 %, знижена процентна ставка/день 0,01 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70%.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штраф, пеню) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи встановлені судом обставини в контексті приведених правових норм та усталеної судової практики, суд дійшов висновку, що із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню основна сума заборгованості, відсотки у межах погодженого сторонами договору строку кредитування - 30 днів та розміру процентної ставки 1,60% в день, 3% річних та інфляційне збільшення.

Таким чином, за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №9317962 від 17.09.2020 стягненню з ОСОБА_1 підлягає 7091,66 грн., з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (кредит) 4000,00 грн.;

- заборгованість по процентах 1 920 грн., виходячи з наступного розрахунку: 4000 грн. (сума кредиту) *1,60% (процентна ставка в день) *30 (строк кредитування);

- 3% річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України - 240,27 грн, виходячи з наступного розрахунку період з 18.10.2020 по 31.12.2020 ( 5 920 *3% * 75 днів : 366: 100%) =36.39 грн.

період з 01.01. 2021 по 23.02.2022 ( 5 920 *3% * 419 днів : 365: 100%) =203.88 грн.

- інфляційне збільшення 931, 39 грн, виходячи з наступного розрахунку 5 920,00 грн. (заборгованість за основним зобов`язанням) * 1,15732940 (індекс інфляції з 01.11.2020 по 23.02.2022) 5 920,00 грн. (заборгованість за основним зобов`язанням).

Зважаючи на те, що по завершенню строку кредитування у кредитодавця виникло право на стягнення грошових коштів виключно на підставі статті 625 ЦК України, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" частково.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правової допомоги №20250708-8Ш від 08.07.2025 року; орієнтовний розрахунок суми судових витрат.

У пункті 4.2. договору про надання правової допомоги №20250708-8Ш від 08.07.2025 року, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», сторони погодили, що у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), або у разі оплати боржником суми заборгованості на стадії судового розгляду справи клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 гривень.

Згідно орієнтовного розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №389394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2020 року сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000 гривень.

Будь-яких клопотань від відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суду не надходило.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково - в сумі 7091,66 грн із заявлених 13 991,65 грн, тобто у пропорції - 50,68 % (7091,66 / 13 991,65), з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 1 227,67 грн. (2 422,40 грн х 50,68 %).

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 3 547,60 грн (7 000,00 грн х 50,68 %).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за Договором позики №9317962 від 17.09.2020 р. в розмірі 7 091 (сім тисяч дев`яносто одну) гривню 66 копійок на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (р/р: ; IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк»; МФО банку 300528).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 коп.) та витрат на правничу допомогу в сумі 3 547 (три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 60 копійок. (р/р ; IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк» ; МФО банку 300528).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.