БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/620/25
Справа № 356/1166/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, пені, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИЛА:

До Березанського міського суду Київської області звернулося Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Вказана позовна заява 08.12.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена головуючій судді Капшученко І.О.

10.12.2025 суддею Капшученко І. О. заявлено самовідвід, який ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 10.12.2025 був задоволений і зазначена вище цивільна справа була розподілена судді Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Проаналізувавши подану Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» позовну заяву, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося до суду з позовом, у якому заявило, зокрема, такі позовні вимоги: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» грошові кошти в розмірі 109.986,00 грн., з яких: 1) сума виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті відповідачем в порядку регресу в розмірі 109.986,00 грн.; 2) штрафні санкції, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних, розрахунок яких здійснити з дати подання позову до суду включно до дати ухвалення судового рішення.

Позивач вказав ціну позову 109986,00 гривень, зазначивши, що на підставі положень Цивільного кодексу, Закону № 1961-IV відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу 109986,00 грн. - що відповідає виплаченому розміру страхового відшкодування. Крім того, позивач вважає за необхідне заявити ще вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Як передбачено п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, з аналізу позовної заяви вбачається, що позивач, заявивши другу позовну вимогу майнового характеру «стягнути штрафні санкції, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних, розрахунок яких здійснити з дати подання позову до суду включно до дати ухвалення судового рішення», що фактично є вимогою про стягнення грошових коштів, не виразив її в прохальній частині сумою, яка стягується та не навіши обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Також позивач не відобразив другу позовну вимогу при визначенні ціни позову.

Строки розгляду цивільної справи регулюються ЦПК України, відтак позивач не позбавлений можливості розрахувати розмір штрафних санкцій, які він просить стягнути з відповідача, які повинні бути розраховані з моменту звернення до суду і до дати ухвалення судового рішення.

Відтак, позивачу необхідно усунути недоліки, які має позовна заява, а саме: вказати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються і, у разі необхідності, доплатити судовий збір.

За змістом статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 4, 12, 175, 177, 184-185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, пені, 3% річних та інфляційних втрат,- залишити без руху, надавши позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Дудар