ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 січня 2025 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

встановила:

В січні 2025 року адвокат Бенедюк Людмила Олександрівна в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цією скаргою.

Перевіривши матеріали поданої скарги та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 т. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга повинна містити повне найменування (ім`я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування або місце знаходження, а також найменування представника сторони виконавчого провадження, якщо така скарга подається представником.

Заявник, звертаючись до суду з цією скаргою, зазначає, що оскаржує дії державного виконавця, проте зі змісту скарги неможливо встановити якого саме державного виконавця чи посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця дії чи бездіяльність оскаржується.

Також у поданій скарзі не зазначений належний суб`єктний склад учасників, прав та інтересів яких стосується розгляд цієї справи, а саме: не зазначено стягувача як окремого учасника процесу, зокрема, відсутні відомості про прізвище, ім`я, по батькові, його місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серія паспорта, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, що унеможливлює повідомлення його судом про час та місце розгляду справи, а також про прийняте за результатом її розгляду рішення.

У поданій скарзі також відсутні відомості про виконавця, бездіяльність якого оскаржується.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження». У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Отже, до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі й щодо залишення скарги без руху.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, висловленому у постановах від 27.01.2021 у справі № 569/13154/20, від 17.02.2021 у справі № 569/13160/20, від 10.03.2021 у справі № 766/17333/20-ц, від 21.04.2021 у справі №713/1972/20, який підлягає врахуванню судом відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з вимогами п.п. 4-5, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Аналогічні зазмістом положення містяться також в п. 4-5 ч. 4ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими скарга повинна містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, а також викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

З аналізу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що оскарженню підлягають конкретні рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, передбачені законом, невчиненням або неналежним вчиненням яких порушено права сторони виконавчого провадження.

Всупереч вказаному, обставини, якими представник заявника обґрунтовує вимоги скарги, носять загальний, неконкретний характер, у прохальній частині скарзі не зазначено яка саме бездіяльність державного виконавця чи посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця оскаржується, коли вона мала місце та в чому полягає, який спосіб захисту його прав заявник просить суд застосувати.

Заявник як ініціатор процесу на стадії подачі скарги зобов`язаний дотримуватись покладених на нього обов`язків та навести певне коло фактів, що мають процесуальне значення, зокрема, наявності передумов пред`явлення скарги та дотримання процесуального порядку її пред`явлення. Заявник у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним, та обґрунтувати відповідний йому спосіб захисту.

Проте, вказаних вимог закону при зверненні до суду з цією скаргою не дотримано та не зазначено вказані відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Однак зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів неможливо встановити який суд розглядав справу як суд першої інстанції.

Також неможливо встановити у межах якого виконавчого провадження подана скарга, та з виконання якого виконавчого документу таке виконавче провадження було відкрите, на якій стадії перебуває це виконавче провадження, що в свою чергу унеможливлює пересвідчитись в тому, що ця скарга підлягає розгляду у порядку Розділу VIІ Судовий контроль за виконанням судових рішень Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, положеннями ст. 449 ЦПК України, що кореспондуються з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що скарга подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Разом з тим, у скарзі не зазначено та не надано відповідні докази того, коли саме заявник дізнався про порушення його прав, що унеможливлює визначення судом дотримання ним строку звернення до суду з цією скаргою, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Згідно з ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, ця скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

З метою усунення недоліків скарги заявнику необхідно подати до суду скаргу у новій редакції з зазначенням відомостей відповідно до змісту цієї ухвали та надати відповідні належні докази на їх підтвердження. Скарга та додані до неї документи повинні бути подані разом з копіями відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 14, 175, 177, 185, 447-449 ЦПК України, суддя,

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_1 до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання ухвали у зазначений строк скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК