Номер провадження 6/754/424/25
Справа № 754/3813/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2025 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя О. Грегуль секретар судового засідання І. Чебанова,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - заявник/стягувач

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - заінтересована особа 1/стягувач

ОСОБА_1 - заінтересована особа 2/боржник

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» - заінтересована особа 3

Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - заінтересована особа 4

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025 до суду системою «Електронний суд» надійшла подана заявником заява з проханням 1) Витребувати докази у заінтересованої особи 4; 2) замінити сторону виконавчого провадження у справі № 754/3813/16-ц; 3) Видати дублікат виконавчого документа.

Головуючому вищевказану заяву разом із справою передано 30.12.2025, що підтверджується актом та доповідною запискою канцелярії суду віл 30.12.2025.

При перевірці заяви про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого провадження та витребування доказів встановлено наступне.

12.11.2025 заявник уже звертався з подібною/аналогічною заявою до суду у справі № 754/3813/16-ц і ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.11.2025 у справі № 754/3813/16-ц задоволено частково заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого провадження та витребування доказів, зокрема, замінено сторону стягувача у справі № 754/3813/16-ц із стягувача (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») на стягувача заявника (Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»), а в задоволенні інших вимог відмовлено за недоведеністю.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, 1. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 2. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення

Заява про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого провадження та витребування доказів, яка надійшла до суду 26.12.2025 є аналогічною дослівно та не містить інших підстав або нових обставин вказаних у заяві, яка надходила до суду 12.11.2025.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про зловживання заявником процесуальними правами.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, 3. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної в ухвалі від 30.01.2024 у справі № 750/3192/14 «8. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 43 ГПК України). 9. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним. Зловживання процесуальними правами може проявлятись у тому, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це недобросовісно, на шкоду іншим особам, з метою, яка суперечить завданням господарського судочинства, визначеним у статті 2 ГПК України. Схожі правові висновки викладені в пунктах 65, 67 постанови КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17. 10. Крім того, у пункті 102 постанови від 18.08.2022 у справі № 9901/388/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що саме з метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, працівників його апарату, осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Правова система має бути спроможною ефективно себе захистити від вияву цієї неповаги. На такий захист спрямовані, зокрема, заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц (пункти 22, 23, 50, 52), від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19, від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21 (пункти 1416)). 11. Як слідує зі змісту заяви від 14.12.2023, ОСОБА_1 вчергове звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій намагається домогтися повторного перегляду справи № 750/3192/14, у спосіб, не встановлений законом, а також скасувати прийняті у цій справі ухвали КГС ВС, з якими Заявник не погоджується. 12. При цьому Заявник свідомо ігнорує розяснення, надані йому Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 26.10.2023 та від 08.11.2023, що за змістом статей 302, 303 ГПК України Велика Палата як суд касаційної інстанції не наділена повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості та законності постанови або ухвали суду тієї ж касаційної інстанції, а також правом перегляду за нововиявленими чи виключними обставинами постанов касаційної інстанції, які нею не приймалися, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини третьої статті 320 цього Кодексу (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом), а також викладені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 та 28.07.2022 застереження про необхідність добросовісно користуватися процесуальними правами та недопустимість зловживання такими правами. 13. Також при перевірці заяви ОСОБА_1 від 14.12.2023 Велика Палата Верховного Суду бере до уваги прийняті у цій справі ухвали КГС ВС, які перелічені в пункті 3 цієї ухвали та частину з яких просить скасувати Заявник, оскільки ці судові рішення були публічно проголошені, розміщенні у Єдиному державному реєстрі судових рішень, загальнодоступні й обов`язкові до виконання відповідно до статті 129?1 Конституції України. Схожий підхід до врахування офіційно опублікованих судових рішень наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19. Відповідно до вказаних вище ухвал ОСОБА_1 у цій справі неодноразово подавав до КГС ВС скарги на судові рішення, які не підлягали оскарженню, клопотання (заяви) для вирішення питань, які вже вирішувались судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, а також заявляв завідомо безпідставні відводи суддям, зокрема тим, які не входили до складу суду, що розглядає цю справу, у зв`язку із чим КГС ВС ухвалою від 06.12.2023 визнав такі його дії зловживанням процесуальними правами, а також попередив про можливість застосування до нього заходів, визначених пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України. 14. Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду визнає подання ОСОБА_1 заяви від 14.12.2023 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим залишає цю заяву без розгляду на підставі частини третьої статті 43 ГПК України. 15. Також Велика Палата Верховного Суду звертає увагу ОСОБА_1 на те, що відповідно до частини другої статті 135 ГПК України у випадку, зокрема, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п?яти до п?ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.».

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Керуючись ст. 44, 258-260, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання заявником/стягувачем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», , місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, прим. 369, офіс 1) заяви про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого провадження та витребування доказів для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав/нових обставин.

Заяву заявника/стягувача (Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», , місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, прим. 369, офіс 1) про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого провадження та витребування доказів, яка надійшла до суду 26.12.2025, залишити без розгляду та разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: