Провадження № 2-с/752/12/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Машкевич К.В., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Дерези Тетяни Павлівни про скасування судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року по справі № 752/22479/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Дереза Т.П. звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий 04 листопада 2024 року Голосіївським районним судом м. Києва по справі № 75222479/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово комунальних послуг.

В обґрунтування заяви вказує, щовимоги стягувача є необґрунтованими, а наказ таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

11 грудня 2023 року через поштове повідомлення, ОСОБА_1 , стало відомо про наявність судового наказу по справі №752/22479/24 провадження № 2-н/752/656/24 про стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги. Копію наказу він отримав 11 грудня 2024 року. Вважає, що вимоги стягувача є повністю необґрунтованими, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

В травні 2023 року заявник вже подавав таку саму заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з липень 2020 року по березень 2023 року розмір заборгованості 62460,41грн. справа № 752/265/23 наказ видано. Ухвалою від 28 червня 2023 року у справі 752/8337/23 судовий наказ скасовано.

Матеріали заяви ТОВ «Інвестбудгаличина» не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього заборгованості зі сплати житловокомунальних послуг.

При цьому у поданій заяві вказано, що боржник, регулярно не здійснював оплату послуг, що підтверджується копією довідки про нарахування та сплати за утримання житла та комунальних послуг за період з вересня 2021 по вересень 2023 року. Однак це зовсім не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 отримував у заявника Довідку про нарахування та сплату за утримання житла та комунальних послуг за період з жовтня 2017 по березень 2023 року станом на 10 квітня 2023, у якій вказано, що ОСОБА_1 сплачував 21 лютого 2022 року суму 22249,89 грн., 19 січня 2023 року - суму 1396,09 грн. та 21 березня 2023 року - суму 1859,51 грн.

Разом з тим, питання щодо стягнення судових витрат, зокрема, судового збору та професійну правничу допомогу не є безспірним, а отже не може бути вирішене в межах наказного провадження.

Крім того, вимоги стягувача є необґрунтованими, оскільки ТОВ «Інвестбудгаличина» всупереч вимог Закону та Договору № 196 від 21 червня 2017 року, зокрема п. 8.9, звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із заявника заборгованості за вищевказаним Договором, не вказавши у заяві на обставини про вжиття заявником заходів досудового врегулювання спору та не надавши будь-яких доказів на їх підтвердження.

Крім того, сторонами Договору №196 від 21.06.2017 року, укладений Додаток № 3 про вартість тарифу та порядку оплати послуг, відповідно до якого сторони погодили тариф за послугу утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5,50 грн. (з ПДВ) за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення. А відтак з урахуванням загальної площі квартири заявника в розмірі 98,7 кв.м. загальна сума оплата вартості даної послуги в місяць має становити 542 грн. 85 коп.

Однак згідно доданої стягувачем довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період липень 2020 р. - березень 2023 року, ТОВ «Інвестбудгаличина» з липня 2020 - березень 2023 р.р. безпідставно здійснює завищене нарахування оплати даної послуги в розмірі 888,30 грн. (з ПДВ).

Також, заявник вказує, що з довідки вбачається що стягувач нараховує щомісячну плату за послуги служби консьєржів в розмірі 155 грн., однак вказана послуга не є житлово-комунальною, а відноситься до додаткової послуги і має бути оформлена окремим договором, а його копія надана суду.

На підставі викладеного просить скасувати судовий наказ.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2025 року заяву було передано для розгляду судді Машкевич К.В.

Матеріали цивільної справи передані судді 10 січня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 листопада 2024 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за оплату житлово- комунальних послуг за період з вересня 2021 року по вересень 2023 року в розмірі 38138,70 грн. та 302,60 грн. судового збору та 4406,00 грн. витрат на правову допомогу.

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою про скасування судового наказу в строк, визначений положеннями ЦПК України.

Згідно ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 258, 259, 260, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Дерези Тетяни Павлівни про скасування судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року по справі № 752/22479/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг- задовольнити.

Судовий наказ, виданий Голосіївським районним судом м. Києва 04 листопада 2024 року по справі № 752/22479/24 (провадження № 2-н/752/656/24) на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг - скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Машкевич