У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"08" січня 2025 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., перевіривши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Вулецьке» (, електронна пошта: , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Бр. Тимошенків, буд. 2А,) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2024 року (вх.№37858/24) уповноважений представник Львівського комунального підприємства «Вулецьке» Федоришин І.В. звернулась до Франківського районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період 01.07.2023 - 30.11 2024 року у розмірі 5013,70 грн. та сплаченого судового збору.

Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, а також дослідивши відповідь на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи боржника, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

У заяві про видачу судового наказу вказана адреса проживання боржника: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника у справі.

Згідно з отриманої відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.01.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 зареєтрованим не значиться.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до довідки від 19.12.2024 № 695 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає.

У заяві про видачу судового наказу представником заявника зазначено, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №199953503 від 12.02.2020 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, копія такого витягу у заяві про видачу судового наказу відсутня. Тож, стягувачем суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є власником майна, орендує, або ж користується майном, за адресою якого заявником надаються житлово-комунальні послуги, а саме: АДРЕСА_1 .

Тобто стягувачем не надано суду письмових доказів, які підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг саме ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також доказів щодо укладеного договору між сторонами.

Отже, із заяви не вбачається виникнення грошової вимоги до боржників, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Окрім цього, суддя звертає увагу, що згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу заявником долучено платіжну інструкцію №4281 від 12.03.2024 про сплату судового збору у розмірі 302,80 грн. з призначенням платежу: «101/302.80/UAH/*;101; 20813567; судовий збір за позовом ЛКП «Вулецьке», Франківський районний суд м. Львова код 22030101.

Разом з тим, за результатами проведеної судом перевірки сплати та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено відсутність підтвердження казначейства про сплату і зарахування до Державного бюджету України судового збору за вказаною вище квитанцією по даній справі № 465/10311/24. При цьому, з`ясовано, що судовий збір у розмірі 302,80 грн. за платіжною інструкцією №4281 від 12.03.2024 обліковується та приєднано до іншої справи № 465/2746/24.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Отже, заявником також не надано належних доказів сплати судового збору, оскільки судовий збір було сплачено по іншій справі та, відповідно, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки письмова заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а також не містить переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, тому суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Вулецьке» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись із вказаними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 44, 161, 163, 165, 166, 167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Вулецьке» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Роз`яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя: Баран О.І.