Справа № 279/6769/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"13" січня 2025 р. м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.11.2024 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа № 279/6769/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовну заяву необхідно залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- у вступній частині позовної заяви представник позивача - адвокат Ніколаєва Г.Г. зазначає, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте згідно інформації Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 26.12.2024 року № 1269 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- не зазначено щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, тому в цій частині позовну заяву слід уточнити.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК Україниу разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Однак всупереч вимогам ч. 5 ст. 175 ЦПК України представником позивачки - адвокатом Ніколаєвою Г.Г. у поданій позовній заяві не зазначені підстави звернення до суду в інтересах позивачки, що свідчить про невідповідність позовної заяви приписам ЦПК України.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Таким чином, позивачці (її представнику) слід надати суду оригінал свідоцтва про шлюб, а не його копію. Суд зазначає, що оригінал свідоцтва про шлюб постійно зберігається в матеріалах судової справи про розірвання шлюбу.

Окрім цього, згідно копії ордеру про надання правничої допомоги від 31.10.2024 року адвокат Ніколаєва Г.Г. уповноважена на представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 у Коростенському міськрайонному суді Житомирської області.

Проте, ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківської Л.А. від 04.11.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Олевського районного суду Житомирської області.

Враховуючи наведене, представнику позивачки необхідно надати належно оформлений ордер, що підтверджує представництво інтересів позивачки в Олевському районному суді Житомирської області.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, про залишення позовної заяви без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачці (її представнику) строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар