Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1338/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі заявниці ОСОБА_1 , заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Виноградів заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_4 , уродженця с.Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в селі Букове Виноградівського району Закарпатської області та зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису №23 про народження дитини ОСОБА_5 , вчиненого 14 липня 2008 р. виконавчим комітетом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_4 , громадянина України.

Прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини та відомості про матір дитини залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що разом з ОСОБА_4 , являються рідними батьками сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Букове Виноградівського району Закарпатської області.

До моменту народження сина разом з ОСОБА_6 перебували у шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з середини 2006 року, проживали однією сім`єю за місцем проживання заявниці в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 липня 2008 року, виданого виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, «Прізвище - ОСОБА_7 , імя - ОСОБА_8 , по батькові - ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 двадцять сьомого червня дві тисячі восьмого року, місце народження Україна Закарпатська область Виноградівський район село Букове про що в Книзі реєстрації народжень 2008 року липня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис за №23, Батьки: Батько ОСОБА_10 , Мати ОСОБА_1 . Місце реєстрації Виконком Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області».

У зв`язку з тим, що заявник не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 дані «Батька» у свідоцтві про народження були записані зі слів заявниці, як мами дитини в порядку до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України - « ОСОБА_10 », де ім`я і по батькові « ОСОБА_11 » повністю відповідали даним його рідного батька - ОСОБА_4 .

Згідно Витягу з Державного реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за №: 9 від 20 липня 2023 р., виданого ВИНОГРАДІВСЬКИЙ ВІДДІЛ РАЦС у БЕРЕГІВСЬКОМУ РАЙОНІ Південно-Західного МУ МЮ, дитина « ОСОБА_12 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , Реєстрація актового запису про народження; Відомості про актовий запис: Номер актового запису: 23 дата складання: 14 липня 2008 р., Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий: Виконавчий комітет Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області; Відомості про дитину: Прізвище, власне, ім`я, по батькові: ОСОБА_5 ; Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ; Місце народження: Україна,Закарпатська обл..,Виноградівський р.,с.Букове; Відомості про батька Прізвище, власне ім`я, по батькові: ОСОБА_10 , Громадянство: України; Відомості про матір - Прізвище, власне ім`я, по-батькові: ОСОБА_13 , Громадянство: Україна».

У зв`язку з введенням в Україні 24.02.2022 року воєнного стану ОСОБА_4 став на захист Батьківщини. Пізніше 08 червня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заступник командира бойової машини - навідника - оператора 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону частини НОМЕР_4 , під час виконання обов`язків військової служби при захисті своєї Батьківщини в н.п. Мала Токмачка Оріховського району Запорізької області героїчно загинув разом з своїми побратимами. Згідно Витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії «Травма поранення (08.06.2023) молодшого сержанта ОСОБА_4 , 1974 року народження, «Розтрощення тіла з подальшою термодеструкцією. Ушкодження внаслідок воєнних дій спричинені вибухами та уламками...».

Враховуючи викладене позивачка звернулася до суду із вказаною заявою для захисту особистих немайнових та майнових прав дитини.

Представником заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. до суду подані письмові пояснення (а.с.40-46), згідно яких просив відмовити у задоволенні вимог заяви, у зв`язку з відсутністю доказів, зокрема категоричного висновку судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала та просила задоволити.

Додатково зазначила, що за життя покійний хотів оформити документи на сина офіційно. Однак не встиг.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_4 та заявниця жили цивільним шлюбом. Прожили разом 12 років. Син хотів оформити документи на внука, але не встиг. Щодо задоволення вимог заяви не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що є батьком загиблого ОСОБА_4 . Доводи, викладені у заяві підтверджує. Щодо задоволення вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. підтримав подані письмові пояснення.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подав до суду пояснення по справі, у якому просив справу розглянути у їх відсутності (а.с.36 зв.).

Представник Виноградівського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився. Справу розглянуто без участі їх представника.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23).

З наведеного можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні з`ясовано, що встановлення факту, який просить заявниця, не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №23 від 14 липня 2008 року.

У свідоцтві про народження серія НОМЕР_5 від 14 липня 2008 батьками ОСОБА_5 , зазначені: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 внесені на підставі заяви матері, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно Витягу з Державного реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за №: 9 від 20 липня 2023 р., виданого ВИНОГРАДІВСЬКИЙ ВІДДІЛ РАЦС у БЕРЕГІВСЬКОМУ РАЙОНІ Південно- Західного МУ МГО, дитина « ОСОБА_12 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , Реєстрація актового запису про народження; Відомості про актовий запис: Номер актового запису: 23 дата складання: 14 липня 2008 р., Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий: Виконавчий комітет Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області; Відомості про дитину: Прізвище, власне, ім`я, по батькові: ОСОБА_5 ; Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ; Місце народження: Україна,Закарпатська обл..,Виноградівський р., с.Букове; Відомості про батька Прізвище, власне ім`я, по батькові: ОСОБА_10 , Громадянство: України; Відомості про матір - Прізвище, власне ім`я, по-батькові: ОСОБА_13 , Громадянство: Україна» (а.с.13-13 зв.).

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України ОСОБА_4 був призваний на військову службу.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 26.03.2024 року, актовий запис про смерть №170 від 26 березня 2024 року вчинений Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце смерті: Україна, Запорізька область, село Мала Токмачка (а.с.18).

Загибель ОСОБА_4 також підтверджується Витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної ВЛК від 10.01.2025 за №107 (а.с.24).

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19-107-25/5484-БД від 29.09.2025 року, невідомий чоловік (№ 7102), який, згідно листа КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради загинув 08.06.2023 року, визнаний згідно постанови про ідентифікацію особи від 15.03.2024, винесеної старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області Вадимом АКСЬОНЕНКО, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, згідно ухвали суду, народжений в с.Букове Виноградівського району Закарпатської області, матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Ймовірність походження цих ДНК-профілів від біологічних батьків та дитини становить 99,99999999% (а.с.106-120).

Факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , окрім висновку експерта підтверджується в сукупності такими доказами: фотознімками (а.с.26-27), поясненнями, надами у судовому засіданні заінтресованими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких такі вказали, що є батьками загиблого на війні ОСОБА_4 . Їх син проживав у цивільному шлюбі із ОСОБА_1 , і від цих відносин народився їх внук ОСОБА_5 .

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст. ст.293, 319 ЦПК України, ст. ст.55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця с.Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в селі Букове Виноградівського району Закарпатської області.

Внести зміни до актового запису №23 про народження дитини ОСОБА_5 , вчиненого 14 липня 2008 року виконавчим комітетом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України.

Прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини та відомості про матір дитини залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2025 року.

Головуючий В. В. Леньо