Справа № 137/1418/23
Провадження № 22-ц/801/44/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 рокуСправа № 137/1418/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Міхасішина І.В.

суддів Сопруна В.В., Стадника І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №129/3212/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року,

встановив:

В грудні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5552152, згідно якого відповідачу надано кредитні кошти на платіжну картку на умовах, згідно з якими відповідач була ознайомлена.

19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 10 000, 00 грн.

16лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18052-02/2022.

Кредитний договір підписано підписом позичальника, відтворення шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача. Згідно умов вказаного договору, відповідачу був наданий фінансовий кредит в розмірі, та на умовах строковості, зворотності, платності.

08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №0812202, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 8554, 00 грн., з яких 2800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5754 грн. сума заборгованості за відсотками.

21 січня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/764978.

12.серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 10687,50 грн., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6187,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

06січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2788295.

17травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 52359,47 грн., з яких 11499,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 40859,48 грн. сума заборгованості за відсотками.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість за договорами у загальному розмірі 81600,97 грн.

Відповідач в добровільному порядку виниклу заборгованість не погашає, тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять стягнути відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в загальному розмірі 81600,97 грн., а також судові витрати із суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2024 рокупозов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №5552152 в розмірі 10 000 грн.; за кредитним договором №18052-02/2022 в розмірі 8554, 00 грн., з яких 2800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5754 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №/764978 в розмірі 10687,50 грн., з яких 4500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6187,50 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2788295 в розмірі 52359,47 грн., з яких 11499,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 40859,48 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього заборгованість за договорами у загальному розмірі 81 600,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 684,00 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Власюк І.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за відсотками в розмірі 5754 грн. за кредитним договором № 18052-02/2022, заборгованості за відсотками в розмірі 6187,50 грн., за кредитним договором № /764978, заборгованості за відсотками в розмірі 40859,48 грн. за кредитним договором № 2788295, а всього заборгованості за договорами у розмірі 81600,97 скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення, яким : за кредитним договором № 18052-02/2022 від 16 червня 2022 року задовільнити стягнення відсотків в розмірі 1260 грн., за кредитним договором № /764978 від 21 січня 2022 року задовільнити стягнення відсотків в розмірі 1687,50грн., за кредитним договором № 2788295 задовільнити стягнення відсотків в розмірі 5750 грн. Судові витрати задовільнити пропорційно до задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що розрахунки позивача в частині нарахованих відсотків є завищеними і не відповідають умовам кредитних договорів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5552152.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 надано кредитні кошти в сумі 12500 грн., процентною ставкою 726,35 % річних, строком на 360 днів шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем.

19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 10 000, 00 грн., що підтверджується Витягом з Реєстру боржників.

Відповідно до розрахунку за кредитним договором за період з 19.06.2023 по 31.10.2023 станом на 31.10.2023 заборгованість за кредитним договором №5552152 від 16.02.2022 не погашена, заборгованість складає 10 000 грн.

Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту №18052-02/2022 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» про отримання кредитних коштів в сумі 2800 грн., 547,5 % річних від суми кредиту.

08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 0812202, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 8554, 00 грн.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 08.12.2022 по 31.10.2023, залишок заборгованості складає 8554, 00 грн.

21 січня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/764978.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 10687,50 грн., що підтверджується Витягом з Реєстру боржників.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 12.08.2022 по 31.10.2023, залишок заборгованості складає 10687,50 грн. (а.с. 54).

Відповідно до Договору №2788295 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 січня .2022 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір з ТОВ «Лінеура Україна», відповідно до умов якого отримала кредитні кошти в сумі 11500, 00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 726,36 % річних.

17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 в сумі 52359,47 грн., що підтверджується Витягом з Реєстру боржників.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 19.07.2022 по 31.10.2023, залишок заборгованості складає 52359,47 грн..

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 627 ЦК України зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Досліджуючи наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами №5552152 від 16.02.2022, №18052-02/2022 від 16.02.2022, №/ 764978 від 21.01.2022 та №2788295 від 06.01.2022, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано суду розрахунки заборгованості за кредитними договорами, відповідно до яких у них зазначена сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за процентами, які перейшли до позивача на умовах визначених у договорах факторингу, зокрема:

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту

Згідно з п. 1.2 Договору факторингу Сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором відносно Боржників щодо заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку УкраїниПроценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Тобто, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав суду належні докази того, що він набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 на законних підставах, у розмірі, якому він отримав згідно укладених договорів факторингів, будь-яких своїх нарахувань позивачем здійснено не було, а тому відсутні підстави для зменшення розміру суми заборгованості за відсотками та процентами.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у сумі 81600,97 грн.

Якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно, з ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Колегія суддів не погоджується із розрахунками процентів за користування кредитними коштами зазначеними представником відповідача ОСОБА_1 , оскільки вони жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Також апеляційний суд зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первісним кредитором, відтак, не може надати первинні банківські документи, оскільки такі документи формуються, складаються та зберігаються первісним кредитором.

Решта доводів не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича залишити без задоволення.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді В.В. Сопрун

І.М. Стадник