КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/22716/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3348/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Юзькової О.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки Узбекистан ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :91:119:0030, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів знести самочинно збудовану будівлю, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :91:119:0030 у АДРЕСА_1 (а.с. 1-32).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Скайфорт», ТОВ «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки ОСОБА_30 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ТОВ «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою - визнано неподаною і повернуто особі, яка її подавала (а.с. 56-57).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 59-69).

На обґрунтування скарги зазначала, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом помилково вказано, що вимога про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом зобов`язання знесення самочинно збудованої будівлі є вимогою майнового характеру. У ст. 176 ЦПК України, в якій встановлені правила визначення ціни позову, вказано, що ціна позову визначається вартістю майна у позовах про: його витребування, визнання права власності на нього, про прав власності на нерухоме майно (п.п. 2,9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України). Позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном відсутній серед переліку позовів, які підлягають грошовій оцінці. Жодних вказівок на те, що негаторний позов (як спосіб захисту права власності) відноситься до вимог майнового характеру не міститься ні в ЦПК України, ні в Законі України «Про судовий збір», ані в жодному іншому нормативному акті. До позовних вимог немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці. Як вбачається з позовної заяви, вимога про знесення об`єкту самовільного будівництва має немайновий характер, оскільки об`єктом вимоги є дія, що не піддається грошовій оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна.

Вказувала, що у заяві про усунення недоліків позивачем наголошено, що обраний нею спосіб захисту полягає саме у вимозі до відповідачів вчинити певну дію - знести об`єкт самовільного будівництва. Тобто, у позові чітко та конкретно визначено дії, які повинні здійснити відповідачі щодо усунення порушень права позивача як власника земельної ділянки. В даному випадку позовні вимоги про знесення самочинно збудованого об`єкту правомірно пред`явлено позивачем до всіх відповідачів разом як до осіб, за якими зареєстровано право власності на відповідний об`єкт самочинного будівництва саме такий спосіб захисту за висновками Верховного Суду є єдиним ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій побудовано об`єкт самочинного будівництва. Відтак, вимоги процесуального закону щодо визначення змісту позовних вимог щодо відповідачів позивачем виконані, тому посилання суду першої інстанції на невиконання позивачем положень ч. 3 ст. 175 ЦПК України є безпідставними.

Звертала увагу, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції безпідставно вказав про те, що судом зазначено на необхідність виконати положення ч. 3 ст. 175 ЦПК України - вказати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху взагалі не вказувалось про необхідність виконати положення ч. 3 ст. 175 ЦПК України - вказати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Суд визначив позивачу лише один спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме сплатити (доплатити) судовий збір з урахуванням визначеної оцінювачем ринкової вартості майна за майнову вимогу. Жодних інших способів усунення недоліків позовної заяви суд позивачу не визначав (а.с. 59-69).

24 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_12 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.132-134).

24 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_24 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.135-138).

25 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_18 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 139-141).

26 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_14 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.142-145).

27 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_4 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.146-149).

27 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_26 , в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.150-157).

30 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_5 - адвоката Шебанової С.В., в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 158-165).

30 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_19 , в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.166-169).

30 грудня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_11 , в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.171-173).

Відзиви від інших осіб до суду апеляційної інстанції по справі не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Скайфорт», ТОВ «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки ОСОБА_32 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ТОВ «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , в якому просила усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :91:119:0030, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів знести самочинно збудовану будівлю, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :91:119:0030 у АДРЕСА_1 . За подання до суду позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та 908 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 1-39).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Юзькової О.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Скайфорт», ТОВ «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки ОСОБА_30 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ТОВ «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою - залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу (а.с. 43-45).

В ухвалі суд зазначив перелік недоліків, зокрема, що заявником не дотримано вимоги ст. 175 ЦПК України, а саме подана позовна заява не містить ціни позову, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Вказано, що позивач має сплатити (доплатити) судовий збір з урахуванням визначеної оцінювачем ринкової вартості майна за майнову вимогу та надати оригінал квитанції, або надати докази, які підтверджують звільнення від сплати судового збору, а також зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В матеріалах справи відсутні належні докази отримання позивачкою копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року.

При цьому, 12 вересня 2024 року позивачка на виконання вимог вказаної ухвали направила до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначила, що нею правильно обрано спосіб захисту, який полягає у вимозі до відповідачів вчинити певну дію - знести об`єкт самовільного будівництва, а також зазначила, що заявлена вимога є вимогою немайнового характеру (а.с. 52-55).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Скайфорт», ТОВ «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки ОСОБА_30 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ТОВ «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою - визнано неподаною і повернуто особі, яка її подавала (а.с. 56-57).

Повертаючи вказану позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не спростовано висновків викладених в ухвалі про залишення позову без руху від 19.07.2024, що вимога про усунення перешкод в користуванні та розпорядження земельною ділянкою шляхом зобов`язання знесення самочинно збудованої будівлі є вимогою майнового характеру. Крім того, надання позивачу часу для усунення недоліків не було пов`язано з обранням неправильного способу захисту, що в розумінні положень чинного ЦПК України, не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а зазначено на необхідність виконати положення ч. 3 ст. 175 ЦПК України - вказати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Таким чином позивач в установлений термін не виконала вимоги ухвали суду від 19 липня 2024 року про залишення позову без руху.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки;у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Натомість, залишаючи позовну заяву без руху та згодом повернувши її заявнику, суд першої інстанції не виконав вищенаведених вимог процесуального закону та не зазначив точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), а в матеріалах справи відсутні належні докази отримання позивачкою копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 зазначив, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви з підстав не зазначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Дослідивши зміст позовної заяви, колегія суддів констатує, що позовна заява містить підстави звернення до суду та визначене коло відповідачів.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно пункту 1 частини 1 статті 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що позивачка до завершення підготовчого судового засідання має право змінити, уточнити предмет спору, у тому числі і зміст позовних вимог до кожного відповідачів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, викладено висновок, що встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, мають бути оцінені судом не на стадії відкриття провадження, а тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, котру відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини 1 ст. 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейгер», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , громадянки Республіки Узбекистан ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Промінтекс», ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 14 січня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова