Провадження № 2/202/1176/2025
06 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -
У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника засобами поштового зв`язку звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до якої просила суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж встановлений розмір прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення трьох років їх неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 18 серпня 2022 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого позивач та відповідач мають дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зазначила, що з 01 жовтня 2024 року сторони по справі фактично припинили спільне проживання та спілкування між собою, а відповідач через особисті переконання з цього часу не здійснює матеріальне утримання їх доньки та дружини. 07 жовтня 2024 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Наразі позивач самостійно власними силами намагається надати достатнє матеріальне забезпечення дитині, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, проте самостійно роботи у належній формі це складно, оскільки позбавлена можливості працювати офіційно будучи постійно зайнятою доглядом доньки, якій не виповнилось трьох років. Крім того, на утриманні у позивачки перебуває ще одна донька від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На думку позивача відповідач остаточно припинив належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по утриманню їх спільної дитини, неодноразові її звернення з проханням надавати належну допомогу не дали результату. Батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі частки його доходу та 1/6 від доходу на утримання дружини, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ у військовій частині НОМЕР_1 та має стабільний та значний дохід. Наведене зумовило ОСОБА_1 звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2024 року, у вказаній цивільній справі головуючим суддею визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 29 жовтня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Руднічук Д.В., у судове засідання не з`явилися, натомість представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який 18 серпня 2022 року зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 846, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно (а.с. 9).
Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого 21 лютого 2023 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 10).
На момент звернення до суду спільна дитина сторін у справі мешкає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі, та перебуває на повному її утриманні.
Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, є працездатним, осіб похилого віку на утриманні не має.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Доказів протилежного відповідач не надав.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частин 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 23 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне:
Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.
Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
Оскільки, станом на момент розгляду справи в суді дитині не виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме 23 жовтня 2024 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору.
Враховуючи, що позивачем було пред`явлено дві вимоги про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 2 422,40 гривень (по 1 211,20 гривень за кожну з вимог).
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 1-2, 7, 13, 15, 18, 141, 155, 180-183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 23 жовтня 2024 року до досягнення дитиною донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Слюсар