Справа № 462/7113/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., секретаря судового засідання Кмошик С.І.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 24 407,42 грн, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн, стягнути з відповідача ПАТ СК «Інтер-Поліс» на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8 753,29 грн, стягнути з відповідачів судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.02.2024 ОСОБА_2 о 19:20 год в м. Львів по вул. Низинна 27 керуючи автомобілем «Ford Cargo», р.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, недотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Кіа Cеrato», р.н.з. НОМЕР_2 , який внаслідок зіткнення зазнав механічних пошкоджень, чим позивачу завдано матеріальних збитків, а ОСОБА_2 будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 08.04.2024 у справі №454/4946/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Кіа Cerato», номерний знак НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу «Ford Cargo», номерний знак НОМЕР_3 , застрахована згідно полісу №ЕР/214781013, страховик ПАТ СК «Інтер-Поліс». За результатами розгляду страхового випадку, ОСОБА_1 було здійснено страхову виплату ПАТ СК «Інтер-Поліс» в межах страхової суми за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 23 972,31 грн. Водночас, станом на 22.02.2024, страхова сума за договором обов`язкового страхування за шкоду, заподіяну майну потерпілого становила 160 000 грн. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Кіа Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням зносу деталей станом на 10.07.2024, становить 32 725,60 грн. З урахуванням розміру страхової виплати, здійсненої страховиком, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з ПАТ СК «Інтер-Поліс» становить: 32 725,60 грн - 23 972,31 грн = 8 753,29 грн. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Кіа Cеrato», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 10.07.2024, з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) становить 57 133,02 грн. З урахуванням розміру страхової виплати та вимог до ПАТ СК «Інтер-Поліс», розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить: 57 133,02 грн - 8 753,29 грн - 23 972,31 = 24 407,42 грн. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , позивач зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження належного йому майна, а саме транспортного засобу «Кіа Cеrato», оскільки шкода, яка була нанесена автомобілю спотворила його зовнішній вигляд, який існував до порушення. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача, позивач зазнав труднощів у буденному житті через неможливість користування пошкодженим транспортним засобом, що вплинуло на його звичний темп життя, оскільки ОСОБА_1 часто користується автомобілем в повсякденному житті. Таким чином, позивач вважає, що розмір моральної шкоди, яка була йому завдана протиправними діями відповідача ОСОБА_2 становить 5 000 грн. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

04.11.2024 представник відповідача ПАТ СК «Інтер-Поліс» Гусєв П.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на момент настання ДТП транспортний засіб «Ford Cargo», державний номер НОМЕР_1 , було забезпечено договором обов`язкового страхування ЕР214781013. 18.03.2024 представником ПАТ СК «Інтер-Поліс» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у зв`язку зі зверненням позивача до страховика. Відповідно до проведеного огляду транспортного засобу на замовлення ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було складено звіт. Відповідно до складеного звіту розмір нанесеної шкоди становить: вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - 47 578,39 грн; вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу складає - 25 546,04 грн з ПДВ. Враховуючи вишевикладене, при розрахунку страхового відшкодування відповідачем було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, внаслідок чого було розраховано та виплачено регламентну виплату з урахування приписів стаття 29 Закону України №1961-ІV. Також у відзиві зазначено, що страховиком було зменшено розмір відшкодування на суму ПДВ та сплачено кошти у розмірі 23 972,31 грн. Зазначено, що наданий позивачем звіт проведений з порушенням норм Методики та ст. 33, 34 Закону України № 1961-ІV - у висновку наданому позивачем неможливо розібрати, які пошкодження були зафіксовані під час огляду пошкодженого транспортного засобу. Щодо посилання на те, шо оцінщик позивача є судовим експертом, а тому потрібно врахувати саме оцінку позивача, то звертає увагу, шо до судової експертизи є вимога обов`язково зазначити номер судової справи для якої проводиться судова експертиза. З врахуванням наведеного вважає, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 22.02.2024 за участю транспортного засобу «Ford Cargo», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Кіа Cerato», державний номер НОМЕР_2 , має нести відповідальність винна особа. Просить в задоволенні вимог до ПАТ СК «Інтер-Поліс» відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву.

11.11.2024 представник позивача ОСОБА_4 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що ні з актом огляду №38272 від 18.03.2024, ні зі звітом про встановлення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №38272 від 27.03.2024, який був складений на підставі акту огляду №38272 від 18.03.2024, ОСОБА_1 ознайомлений не був та в подальшому суму страхового відшкодування, яку повинен був виплатити відповідач ПАТ СК «Інтер-Поліс» з ним погоджено не було. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з заявою про проведення експертного дослідження, з метою встановлення вартості матеріального збитку, який йому було завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.02.2024. Твердження представника ПАТ СК «Інтер-Поліс», що висновок експертного дослідження № ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024 є недопустимим доказом, вважає безпідставним, оскільки експертне дослідження проводиться на підставі письмової заяви (листа) ініціатора експертного дослідження (юридичної або фізичної особи), а не на підставі процесуального документу про призначення експертизи, складеного уповноваженою на те особою (органом), та не потребує зазначення у ньому номеру справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта. Крім цього звертає увагу суду на те, що звіт про встановлення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №38272 від 27.03.2024, який був наданий ПАТ СК «Інтер-Поліс», встановлює вартість матеріального збитку станом на 18.03.2024, а не на дату настання дорожньо-транспортної пригоди. Водночас, висновок експертного дослідження №ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024, який був наданий позивачем, визначає вартість матеріального збитку станом на 22.02.2024, тобто станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди. Просить позов задоволити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22.02.2024 у м. Львові по вул. Низинна, 27 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Cargo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Кіа Cеrato», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 31/.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 08.04.2024 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн. Згідно даної постанови встановлено, що водій ОСОБА_2 22.02.2024 о 19:20 год у м. Львові по вул. Низинна, 27, в порушення п. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «Форд», р.н.з. НОМЕР_3 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою та її змінами, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «КІА», р.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди /а.с. 7/.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт вчинення відповідачем ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.02.2024 у м. Львові на вул. Низинна, 27 доказуванню не підлягає.

Відповідно до полісу № ЕР/214781013 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.05.2023 транспортний засіб «Ford Cargo», д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 та яким під час ДТП керував ОСОБА_2 , був застрахований у ПАТ СК «Інтер-Поліс» /а.с. 11/.

Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику представленого на дослідження автомобіля марки «Кіа Cеrato», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 22.02.2024, становить 32 725,60 грн /а.с. 12-31/.

Як зазначає позивач та підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 від 09.08.2024 ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відшкодувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 23 972,31 грн /а.с. 32/.

Таким чином позивач просить суд стягнути з ПАТ СК «Інтер-Поліс» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 8 753,29 грн.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Відповідно статті 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 36.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)».

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав висновок експертного дослідження №ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Cеrato», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 22.02.2024 становить 57 133,02 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ становить 32 725,60 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема наданий позивачем висновок судового експерта Ярового О.Д. №ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024 бере такий до уваги та вважає його належним доказом, на підставі якого позивач має право на доплату невиплаченої суми страхового відшкодування, оскільки даний висновок складений судовим експертом з відповідною кваліфікаціє і відповідачем не спростований.

Суд не бере до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.03.2024 складений та підписаний оцінювачем колісних транспортних засобів ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» ОСОБА_5 , оскільки, як вбачається із кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_6 №5094 від 19.05.2007, остання спеціалізується в межах: оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок; оцінка машин і обладнання; оцінка дорожніх транспортних засобів; оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність. Згідно свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діялності №10398 від 18.06.2013 ОСОБА_5 має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за такими напрямами: 1.1 оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них; 1.2 оцінка машин і обладнання; 1.3 оцінка колісних транспортних засобів; 1.7 оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність; 1.8 оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства. Крім цього, суд зазначає, що надані суду посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача ОСОБА_5 №8130-ПК від 16.02.2022 та сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №245/20 від 03.04.2020 є такими, що втратили свою дію.

Натомість, висновок експертного дослідження №ЕД-19/114-24/12021-АВ від 10.07.2024 наданого позивачем складений експертом ОСОБА_7 , який має вищу юридичну освіту та вищу товарознавчу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової автотоварознавчої експертизи за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».

Зі звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.03.2024 наданого відповідачем ПАТ СК «Інтер-Поліс» вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Кіа Cеrato», д.р.н. НОМЕР_2 , визначалась станом на 18.03.2024, тоді як ДТП мало місце 22.02.2024.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що наданий ПАТ СК «Інтер-Поліс» акт огляду транспортного засобу №38272 від 18.03.2024 не підписаний власником транспортного засобу «Кіа Cеrato» ОСОБА_1 , відтак покликання представника ПАТ СК «Інтер-Поліс», що з позивачем була узгоджена сума страхового відшкодування з якою ОСОБА_1 погодився є безпідставним та не доведеним належними доказами.

З врахуванням наведеного, керуючись положеннями ст. ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ПАТ СК «Інтер-Поліс» на його користь недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 8 753,29 грн (32 725,60 грн /вартість матеріального збитку/ - 23 972,31 грн /відшкодована сума страхового відшкодування/) підлягають до задоволення в повному обсязі.

Також з ПАТ СК «Інтер-Поліс» підлягає стягненню 2 271,84 грн витрат понесених позивачем за оплату висновку експертного дослідження, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу від 04.07.2024 та рахунок-фактурою №24-158 від 02.07.2024 /а.с. 33, 34/.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою до відповідача ОСОБА_2 , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, яке має сплатити ПАТ СК «Інтер-Поліс». Відтак з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 24 407,42 грн (57 133,02 грн /вартість відновлювального ремонту/ - 32 725,60 грн /вартість матеріального збитку, що покладається на страховика/).

Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В обґрунтування позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачем зазначено про те, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, йому завдано моральних страждань, які ним оцінені в розмірі 5 000 грн.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а згідно п.5 даної Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи наявність обставин порушення прав позивача, а саме неможливість останнього користуватись пошкодженим відповідачем ОСОБА_2 транспортним засобом, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 2 000 грн моральної шкоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 28-29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 15, 16, 22, 979, 988, 990, 1166, 1187-1188, 1192, 1194 ЦКУ, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 8 753,29 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят три гривні двадцять дев`ять копійок) матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 407,42 грн (двадцять чотири тисячі чотириста сім гривень сорок дві копійки) матеріальної шкоди та 2 000 грн (дві тисячі гривень) моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 2 271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню вісімдесят чотири копійки) витрат на проведення експертного дослідження та 277,85 грн (двісті сімдесят сім гривень вісімдесят п`ять копійок) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 838,15 грн (вісімсот тридцять вісім гривень п`ятнадцять копійок) судового збору.

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного судушляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс», , адреса: м. Київ, вул. Володимирська, 69.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/7113/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.