У Х В А Л А

про застосування заходів процесуального примусу

"29" грудня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/20943/25

провадження № 2/755/14980/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Пархоменко К.В.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Києві питання про застосування заходів процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з батьком,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2025 року поновлено строк та прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з батьком. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про визначення місця проживання дітей з батьком в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами першою, четвертою статті 44 ЦПК України установлено, що на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. (ч. 3 ст. 148 ЦПК України)

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2025 року визнано заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, - необґрунтованою. Передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року визнано заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Галагану В.І., - необґрунтованою. Відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Галагану В.І., яка зареєстрована в суді 05 грудня 2025 року (вх№ 13922).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2025 року у задоволенні повторної заяви відповідача ОСОБА_4 про відвід судді, поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, - відмовлено.

Перед початком судового розгляду справи по суті позову головуючим суддею на підставі положення статей 43, 198 ЦПК України, роз`яснено учасникам процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами, з метою запобігання затягуванню розгляду справи.

Разом з тим, 18.12.2025 року відповідачем ОСОБА_4 втретє подано заяву про відвід судді Галагану В.І. від розгляду справи № 755/20943/25.

22.12.2025 року відповідачем ОСОБА_4 вчетверте та вп`яте подано заяви про відвід судді Галагану В.І. від розгляду справи № 755/20943/25.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року визнано зловживанням та залишено без розгляду втретє, вчетверте та вп`яте подані заяви відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Галагану В.І. від розгляду справи № 755/20943/25.

Зважаючи на зловживання процесуальними правами подачі до суду необґрунтованих заяв про відвід головуючому судді, на зловживання процесуальними правами подачі до суду безпідставно продубльованих вже розглянутих судом клопотань та заяв з метою перешкоджання судочинству, що призводить до затягування строків розгляду справи, суд, з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, спонукання до добросовісного виконання учасником справи процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та усунення протиправних перешкод у здійсненні судочинства, дійшов висновку про вжиття до відповідача ОСОБА_4 заходів процесуального примусу у виді штрафу з метою спонукання до добросовісного використання процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 2, 13, 43, 84, 143, 148, 260, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до відповідача ОСОБА_4 заходи процесуального примусу.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала в частині грошового стягнення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 29 грудня 2028 року.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; .

Боржник: ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Дата виготовлення повного тексту ухвали суду 30 грудня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган