головуючий у суді І інстанції Заставенко М.О.
провадження № 22-ц/824/847/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дробязко Катерини Миколаївни на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житво-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 17 904 грн 47 коп., 3 % річних у розмірі 2 923 грн 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 129 грн 58 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

На обґрунтування позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» посилалося на те, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , надання яких забезпечує ПрАТ «АК «Київводоканал» на підставі договору від 05 серпня 2014 року, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Однак, відповідач не сплачує повно та своєчасно кошти за спожиті послуги за період з 01 травня 2017 року до 31 липня 2023 року у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 33 957 грн 94 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн, всього - 36 641 грн 94 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 , будучи споживачем послуг з централізованого постачання води та послуг з водовідведення, не виконувала належним чином покладений на неї договором і законом обов'язок по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 31 липня 2023 року виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Також, суд першої інстанції зазначив, що ПрАТ «АК «Київводоканал» правомірно пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення нарахованого індексу інфляції за період з травня 2017 року до лютого 2022 року у сумі 13 129 грн 58 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості у сумі 2 923 грн 89 коп.; 3 % річних та інфляційні збитки розраховані позивачем за період, який не охоплює заборону таких нарахувань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206.

Відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості протягом всього періоду нарахувань, що свідчить про добровільне виконання зобов`язань відповідача, тому підстави для застосування до спірних правовідносин позовної давності відсутні.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Дробязко К.М. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, а також вирішити питання про стягнення судового збору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання суду першої інстанції на те, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості протягом всього періоду нарахувань, що свідчить про добровільне виконання зобов`язань, не відповідає дійсності, оскільки на кожній квитанції зазначений період за який відповідач сплачувала за спожиті послуги.

Тобто з моменту встановлення нових лічильників (Акт приймання на абонентський облік № НОМЕР_1 від 01 листопада 2019 року) відповідачем вчасно сплачувались виключно об`єми спожитих послуг в поточному місяці.

Суд першої інстанціїпомилково стягнув 3 % річних та інфляційні втрати, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 визначено мораторій на стягнення вказаних штрафних санкцій.

Позивач не надав доказів, що ОСОБА_1 є власником квартири або її наймачем.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, ПрАТ «АТ «Київводоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що відповідач отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті не направляла на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання таких послуг.

Починаючи з 12 березня 2020 року і до 01 липня 2023 року тривав карантин, встановлений постановами Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Отже, в силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та встановлення і продовження карантину продовжені і строки позовної давності.

З розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з травня 2017 року до липня 2023 року вбачається, що споживачем проводились оплати за надані послуги, остання була здійснена у серпні 2023 року, що свідчить про визнання боргу у розумінні статті 264 ЦК України. 3 % річних та інфляційні втрати не нараховувалися з лютого 2022 року, тобто в період дії воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням про публічний договір (оферту) визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Також у повідомленні вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, ПрАТ «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина сьома статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З 01 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення до договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідач належним чином свої обов`язки стосовно оплати наданих житлово-комунальних послуг не виконувала.

Згідно з розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 за період з травня 2017 року по травень 2020 року у відповідача була наявна заборгованість у розмірі 15 640 грн 50 коп. з урахуванням часткової оплати відповідачем у грудні 2017 року - 1 100 грн.

01 листопада 2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» складено Акт № 0137765 приймання на абонентський облік засобів обліку води у квартирі АДРЕСА_1 , споживач - ОСОБА_1 (а.с. 16).

29 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала до ПрАТ «АК «Київводоканал» заяву про укладення договору, де зазначила, що вона, як власник квартири АДРЕСА_1 , просить укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (а.с. 15).

Отже, після встановлення у квартирі засобів обліку води оплата проводилася відповідачем регулярно,сплачувались виключно об`єми спожитих послуг в поточному місяці, але не в повному обсязі. Всі надані відповідачем квитанції за період грудень 2019 року - липень 2023 року містять призначення платежу за конкретний попередній місяць споживання.

Згідно з долучених до апеляційної скарги квитанцій встановлено, що за центральне постачання і відведення холодної води у квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 сплатив:

- 08 січня 2020 року на підставі квитанції № 1М6К-АМРА-5659-Т108 за грудень 2019 року - 65 грн 27 коп.;

- 09 травня 2020 року на підставі квитанції № МНК5-23К7-1А60-2ХКК за квітень 2020 року - 174 грн 05 коп.;

- 11 червня 2020 року на підставі квитанції № ЗММ0-В08А-Р6Х8-ЕА2В за травень 2020 року - 155 грн 53 коп.

Також, ОСОБА_2 за холодну воду та водовідведення у квартиру АДРЕСА_1 сплатив:

- 09 липня 2020 року на підставі квитанції № 324М-0ХНТ-197В-МЕ48 за червень 2020 року - 108 грн 78 коп.;

- 11 вересня 2020 року на підставі квитанції № 1М5Р-М1РН-А62С-Т598 за серпень 2020 року - 112 грн 02 коп.;

- 17 жовтня 2020 року на підставі квитанції №023Р-АВ99-СС31-РОВЕ за вересень 2020 року - 65 грн 27 коп.;

- 11 листопада 2020 року на підставі квитанції № ЕАМ6-Р5Х3-Х795-08М9 за жовтень 2020 року - 152 грн 30 коп.;

- 12 грудня 2020 року на підставі квитанції № 64ЕХ-2СВХ-9Р95-Т5КМ за листопада 2020 року - 261 грн;

- 12 січня 2021 року на підставі квитанції № К5Р8-Р0МТ-4РКТ-945А за грудень 2020 року - 174 грн 05 коп.;

- 16 лютого 2021 року на підставі квитанції № 6А57-А7ММ-1М2К-Р88Е за січень 2021 року - 217 грн 56 коп.;

- 10 березня 2021 року на підставі квитанції № Р45Р-7Т66-97М6-64Е9 за січень 2021 року - 130 грн 54 коп.;

- 13 квітня 2021 року на підставі квитанції № 56Р3-867Р-С437-Н39Р за березень 2021 року - 120 грн;

- 11 травня 2021 року на підставі квитанції № 7Е0Т-4ВМ6-79КЕ-С6ТК за квітень 2021 року - 217 грн 56 коп.;

- 08 червня 2021 року на підставі квитанції № 626К-3ВС3-АЕ2М-4ВКВ за травень 2021 року - 195 грн 80 коп.;

- 08 липня 2021 року на підставі квитанції № Р9ХА-91СР-9Х66-Р216 за червень 2021 року - 217 грн 56 коп.;

- 09 серпня 2021 року на підставі квитанції № МАВ5-Т52В-8К48-К8К8 за червень 2021 року - 457 грн;

- 17 жовтня 2021 року на підставі квитанції № 21К2-76СЕ-4184-9ВРЕ за вересень 2021 року - 3267 грн 34 коп.;

- 10 листопада 2021 року на підставі квитанції № Т74Н-366К-91СВ-ТКК5 за жовтень 2021 року - 108 грн 78 коп.;

- 14 грудня 2021 року на підставі квитанції № 1СК1-ВКК0-5А1Е-ЗА4В за листопад 2021 року - 108 грн 78 коп.;

- 09 січня 2022 року на підставі квитанції № ВХ12-3ТР6-РМ79-Н5РС за грудень 2021 року - 43 грн 52 коп.;

- 15 лютого 2022 року на підставі квитанції № 6МЗА-ЕАМ6-1592-14МЕ за січень 2022 року - 43 грн 52 коп.;

- 20березня 2022 року на підставі квитанції № Х1Х7-0Н41-4СХН-48С1 за січень 2022 року - 43 грн 52 коп.;

- 20 квітня 2022 року на підставі квитанції № ММС7-53К4-РВ6Р-708А за березень 2022 року - 21 грн 76 коп.;

- 16 травня 2022 року на підставі квитанції № 2ТТ3-Р5ЕМ-ОК5Н-8К1Х за квітень 2022 року - 21 грн 76 коп.;

- 15 червня 2022 року на підставі квитанції № 37В5-5КК8-СВ99-ЗН7К за травень 2022 року - 43 грн 52 коп.;

- 12 липня 2022 року на підставі квитанції № 31РХ-М223-52СК-33НМ за червень 2022 року - 60 грн 78 коп.;

- 15 серпня 2022 року на підставі квитанції № ЗЕ9А-ЕСВ6-ХМ11-7Е77 за липень 2022 року - 91 грн 17 коп.;

- 11 вересня 2022 року на підставі квитанції № 5Т8Н-82НА-2АНЕ-АТМА за серпень 2022 року - 60 грн 78 коп.;

- 10 жовтня 2022 року на підставі квитанції № 98РС-ВАМ6-ХООА-83Н5 за вересень 2022 року - 30 грн 39 коп.;

- 10 листопада 2022 року на підставі квитанції № С1МС-855М-8ТЕ8-7460 за жовтень 2022 року - 60 грн 78 коп.;

- 09 грудня 2022 року на підставі квитанції № ВЗВ6-А266-ВВ1С-Т60М за листопад 2022 року - 60 грн 78 коп.;

- 16 січня 2023 року на підставі квитанції № Т823-Е9Т2-КТНС-ХСВР за грудень 2022 року - 91 грн 17 коп.;

- 14 лютого 2023 року на підставі квитанції № ЕОЕН-СС10-А37Р-59С8 за січень 2023 року - 91 грн 17 коп.;

- 20 березня 2023 року на підставі квитанції № Т9К5-8КА2-174К-9Х91 за лютий 2023 року - 121 грн 56 коп.;

- 13 квітня 2023 року на підставі квитанції № НЕ4Х-РКЕВ-НАЕО-769Х за березень 2023 року - 121 грн 56 коп.;

- 22 травня 2023 року на підставі квитанції № Н6Е1-4РТС-Т6ТМ-К5ХЕ за квітень 2023 року - 182 грн 34 коп.;

- 16 червня 2023 року на підставі квитанції № 3ХК0-715Р-3В2М-7В4Х за травень 2023 року - 243 грн 12 коп.;

- 28 липня 2023 року на підставі квитанції № Н87К-ЕСХХ-ОВЕ7-9Т65 за червень 2023 року - 273 грн 51 коп.;

Крім того, ОСОБА_2 за відведення гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 сплатив:

- 08 січня 2020 року на підставі квитанції № 4МСР-МЕ8Е-КА6С-2В4М за грудень 2019 року - 10 грн 20 коп.;

-09 травня 2020 року на підставі квитанції № КВХЗ-5М96-В28А-В7К5 за квітень 2020 року - 81 грн 70 коп.;

- 11 червня 2020 року на підставі квитанції № 13ЕХ-С1Х9-7С56-86РМ за травень 2020 року - 61 грн 27 коп.;

- 09 липня 2020 року на підставі квитанції № НКТ6-081Р-АН57-Х6К2 за червень 2020 року - 54 грн 12 коп.;

- 11 вересня 2020 року на підставі квитанції № ХА08-РКНМ-В233-ОТЕЗ за серпень 2020 року - 40 грн 85 коп.;

- 17 жовтня 2020 року на підставі квитанції № Н1ВК-286Т-Р5С6-9Х4М за вересень 2020 року - 30 грн 64 коп.;

- 11 листопада 2020 року на підставі квитанції № Н516-5МТР-М3РА-11В1 за жовтень 2020 року - 91 грн 91 коп.;

- 12 грудня 2020 року на підставі квитанції № ОЕ8А-ННН4-8А9К-4Р10 за листопад 2020 року - 102 грн 12 коп.;

- 12 січня 2021 року на підставі квитанції № 8РР6-7М9С-ООС4-26ВА за грудень 2020 року - 91 грн 91 коп.;

- 10 березня 2021 року на підставі квитанції № 4М5С-Х4С1-ВН3А-А3ХН за січень 2021 року - 30 грн 64 коп.;

- 13 квітня 2021 року на підставі квитанції № 6СВ8-АКМВ-Р1Н4-2ВС9 за березень 2021 року - 40 грн 84 коп.;

- 11 травня 2021 року на підставі квитанції № СН5М-9Т36-ХВА0-044М за квітень 2021 року - 40 грн 84 коп.;

- 08 червня 2021 року на підставі квитанції № ХО92-4998-3АВМ-4К9Р за травень 2021 року - 30 грн 63 коп.;

- 08 липня 2021 року на підставі квитанції № КХВ4-ЕЕ19-15Е8-15ЗТ за червень 2021 року - 20 грн 42 коп.;

- 09 серпня 2021 року на підставі квитанції № 4Н91-ОТТ3-НЗХ4-8С40 за червень 2021 року - 10 грн 22 коп.;

- 17 жовтня 2021 року на підставі квитанції № К26В-2РМА-2777-МЗНТ за вересень 2021 року - 10 грн 22 коп.;

- 10 листопада 2021 року на підставі квитанції № 887Т-КЗ46-СМ2Т-6352 за жовтень 2021 року - 30 грн 64 коп.;

- 14 грудня 2021 року на підставі квитанції № ЕС61-СВ26-Е655-5274 за листопад 2021 року - 30 грн 64 коп.;

- 09 січня 2022 року на підставі квитанції № 7КХ5-9645-ЕТН2-2ХКЗ за грудень 2021 року - 40 грн 85 коп.;

-15 лютого 2022 року на підставі квитанції № А594-155Е-Х2РН-82ХО за січень 2022 року - 40 грн 85 коп.;

- 20 березня 2022 року на підставі квитанції № ХС73-А6ВЕ-5685-МС0Т за січень 2022 року - 20 грн 43 коп.;

- 20 квітня 2022 року на підставі квитанції № 8ВСВ-5А4А-622Р-2ТТН за березень 2022 року - 10 грн 22 коп.;

- 16 травня 2022 року на підставі квитанції № 888В-ХЕ7С-МВХ2-АМВ6 за квітень 2022 року - 98 грн 00 коп.;

- 15 червня 2022 року на підставі квитанції № ЗРАМ-Н843-Т8СХ-0755 за травень 2022 року - 20 грн 44 коп.;

- 20 березня 2023 року на підставі квитанції № РКММ-К5ВР-М0Т7-Т0Т5 за лютий 2023 року - 99 грн 54 коп.;

- 13 квітня 2023 року на підставі квитанції № РКР7-ЕРЕС-45В3-К70А за березень 2023 року - 99 грн 54 коп.;

- 22 травня 2023 року на підставі квитанції № 6РМК-24СК-Р963-3084 за квітень 2023 року - 113 грн 76 коп.;

- 16 червня 2023 року на підставі квитанції № 9ТХ5-9АК7-1790-В80М за травень 2023 року - 99 грн 54 коп.;

- 28 липня 2023 року на підставі квитанції № ХТКТ-9А41-М81Р-71ВО за червень 2023 року - 71 грн 10 коп.;

Доводи про те, що ПрАТ «АК «Київводоканал» враховано не всі оплати у розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в апеляційній скарзі відсутні.

Отже, за період з 01 травня 2017 року до 31 липня 2023 року у відповідача виник борг за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 33 957 грн 94 коп., з яких: 17 904 грн 47 коп. - заборгованість за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; 2 923 грн 89 коп. - 3 % річних та 13 129 грн 58 коп. інфляційних втрат.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позовної давності, то апеляційний суд відхиляє їх з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач звернувся до суду з цим позовом у листопаді 2023 року.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності.

Зважаючи на те, що споживач зобов`язаний сплачувати щомісячні платежі за надані у попередньому місяці послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, тому позовна давність має застосовуватися до відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Згідно з розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення» нарахування заборгованості відповідачу здійснювалось з 01 травня 2017 року до 31 липня 2023 року.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з травня 2017 року по травень 2020 року у відповідача була наявна заборгованість у розмірі 15 640 грн 50 коп. з урахуванням часткової оплати відповідачем у грудні 2017 року - 1 100 грн.

З урахуванням часткової оплати відповідачем у грудні 2017 року 1 100 грн, перебіг позовної давності перервався щодо заборгованості за період травень - грудень 2017 року і перебіг трирічного строку позовної давності почався заново з грудня 2017 року та закінчився у грудні 2020 року.

Відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пункт 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину.

Тобто, після застосування загальної позовної давності, періодом нарахування та стягнення заборгованості з відповідача за послугу з водопостачання та водовідведення є заявлений позивачем період, а саме з 01 травня 2017 року до 31 липня 2023 року.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , оплату яких остання вчасно та регулярно не здійснювала, що призвело до утворення заборгованості, доказів відключення від мереж або погашення заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Також правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та індексу інфляції з таких підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , тому повинна сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про помилкове стягнення судом першої інстанції 3 % річних та інфляційних втрат, на які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 встановлено мораторій, суд апеляційної інстанції відхиляє з таких підстав.

Як зазначено вище, відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№530-1Х від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Одночасно, відповідно до приписів підпункту 4 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Проте, така заборона не стосується 3 % річних та інфляційних втрат, які передбачені статтею 625 ЦК України, та які не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Викладене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19), від 19 червня 2019 року № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 08 листопада 2019 року № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), від 18 березня 2020 року № 902/417/18 (провадження № 12-142гс19).

Оскільки 3 % річних та інфляційні втрати, які передбачені положеннями статті 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання і мають компенсаційний характер, тому до положення даної статті закону застосовується загальний строк позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що нараховані позивачем та стягнуті судом 3 % річних та інфляційні втрати є правомірними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аргументи апеляційної скарги про ненадання позивачем доказів того, що ОСОБА_1 є власником квартири або її наймачем суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки згідно з відомостями з електронного реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА» від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 .

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дробязко Катерини Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська