провадження №2-н/489/35/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 40115,77 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Згідно відповіді Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому заборгованість за надані послуги заявник просить стягнути з боржника за адресою: АДРЕСА_1 , за період з січня 2021 року по жовтня 2024 року включно. Доказів користування або належності ОСОБА_1 на праві власності вищевказаного житлового будинку до якого надавались послуги з постачання природного газу за вказаний період, суду не надано.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження користування або власності ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок, до якого надавались послуги з постачання природного газу за період нарахування заборгованості суду не надано, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 14.01.2025.

Суддя І.В.Коваленко