ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/341/25 Справа № 216/6935/23 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів Агєєва О.В., Бондар Я.М.

за участю секретаря Лідовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/6935/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання незаконними дії, зобов`язання здійснити перерахунок та встановити індивідуальний лічильник,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання незаконним дії і зобов`язання здійснити перерахунок та встановити індивідуальний лічильник.

Позов мотивований тим, що 15 серпня 2018 року AT «Криворіжгаз» встановило на будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач, загальнобудинковий вузол обліку газу КВУ-1.02 G40 №20235, що, на переконання позивачки, є незаконним.

Після встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу AT «Криворіжгаз» в односторонньому порядку почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового вузлу обліку газу.

01 травня 2020 року зазначений прилад обліку знятий на державну повірку та згідно з довідкою про непридатність визнано непридатним для подальшої експлуатації.

До теперішнього часу загальнобудинковий прилад обліку газу на будинку АДРЕСА_1 відсутній.

Після 01 травня 2020 року відповідач, на підставі пункту 8 Постанови Кабінету міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року, визначає обсяг спожитого позивачем газу згідно з середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці до моменту виходу з ладу будинкового вузла обліку (копія відповіді AT «Криворіжгаз» від 11 листопада 2022 року додається).

07 листопада 2022 року позивач звернулась до відповідача - AT «Криворіжгаз» із заявою про здійснення перерахунку за послуги газопостачання, але отримала відмову в здійсненні перерахунку.

Позивач вважає, що забезпечити їй комерційний облік природного газу, як споживачу будинку АДРЕСА_1 , зобов`язане газорозподільне підприємство AT «Криворіжгаз». Згідно зі структурою тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу AT «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону України від 16 червня 2011 року № 3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. 07 листопада 2022 року позивач звернулася до відповідача - АТ «Криворіжгаз» із заявою щодо встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за рахунок коштів відповідачів за адресою: АДРЕСА_2 , але відповідачем було відмовлено у встановленні індивідуального приладу обліку природного газу.

Посилаючись на вищевказані обставини, уточнивши 15 січня 2024 року позовні вимоги, позивачка просила суд визнати незаконними дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо вставнолення 15 серпня 2018 року загальнобудинкового вузла обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 , визнати і зобов`язання здійснити перерахунок та встановити індивідуальний лічильник. Визнати незаконним, встановлений акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на підставі п. 8 постанови Кабінету міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року, режим нарахування об`ємів спожитого природного газу після зняття загальнобудинкового вузлу обліку газу для побутового споживача природного газу ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» поновити ОСОБА_1 режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природногогазу» та здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за спожитий газ, починаючи з 01 травня 2020 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року №143 «Питання споживання природногогазу». Зобов`язати відповідачів за свій рахунок здійснити встановлення індивідуального газового лічильника в квартирі позивача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року позовні вимоги задоволено, визнано незаконним, встановлений акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на підставі п. 8 постанови Кабінету міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року, режим нарахування об`ємів спожитого природного газу після зняття загальнобудинкового вузлу обліку газу для побутового споживача природного газу ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» поновити ОСОБА_1 режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного газу» та здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за спожитий газ, починаючи з 01 травня 2020 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного газу». У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору, у розмірі 1 073,60 грн, в рівних частинах з кожного, тобто по 536,80 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог позивачки про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за спожитий газ, починаючи з 01 травня 2020 року по 31 липня 2023 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного газу» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» не перебуває в процесі припинення. Аналогічним чином в ЄДР не має і не може бути інформації про те, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» є правонаступником АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз». Вказує, що не відбулось переходу обов`язків від АТ «Криворіжгаз» до ТОВ «Газорозподільні мережі України» на підставі правонаступництва юридичної особи.

Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено питання щодо результатів здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Криворіжгаз», а отже не було встановлено, які саме зобов`язання покладені на ТОВ «Газорозподільні мережі України» за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Криворіжгаз» за 2021, 2023 роки. Відповідач вважає незрозумілим яким чином ТОВ «Газорозподільні мережі України», не будучи правонаступником прав та обов`язків АТ «Криворіжгаз», може зробити перерахунок спожитого газу побутовим споживачам за періорд, коли Товариство не надавало послуги з розподілу природного газу. Вказує, що Товариство не заперечує проти виконання рішення суду в частині перерахунку за період, коли Товариство здійснює діяльність з розподілу природного газу на території м. Кривий Ріг.

Наголошує на тому, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» лише з 01 серпня 2023 року набуло право на провадження діяльності з розподілу природного газу на території міста Кривий Ріг, що унеможливлює виконання Товариством обов`язку, строк виконання якого закінчився 8 місяців до дати набуття Товариством права на здійснення діяльності з розподілу природного газу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України», представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пшиченко Ю.В., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає та зареєстрована, є побутовим споживачем зі споживання природного газу, її квартира обладнана газовою плитою для приготування їжі.

З 01 серпня 2023 року на території м. Кривого Рогу господарську діяльність з розподілу природного газу здійснює відповідач ТОВ «Газорозподільні мережі України» Криворізька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України».

До 01 серпня 2023 року господарську діяльність з розподілу природного газу на території м. Кривого Рогу здійснював відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».

15 серпня 2018 року за рахунок Оператора ГРМ у багатоквартирному житловому будинку за місцем мешкання позивача було встановлено загальнобудинковий лічильник, за яким здійснювалося нарахування споживачам за спожитий природний газ.

24 жовтня 2019 року, на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року (справа №210/3890/19) колективний позов мешканців багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів задоволено частково. Визнано незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку. Визнано незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу. Зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до чинних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Визнано право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу. Визнано, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано, за свій рахунок, в термін до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення позивач у даній справі ОСОБА_1 не входила до кола позивачів у справі, однак судом було визнано незаконність дій відповідача ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість індивідуальних лічильників газу побутовим споживачам за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такі дії вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу.

01 травня 2020 року загальнобудинковий лічильник обліку газу було знято на державну повірку та згідно з довідкою про непридатність визнано непридатним для подальшої експлуатації.

Листом від 11 листопада 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з питання здійснення перерахунку за послуги газопостачання повідомило позивача, що визначення обсягу спожитого газу позивачу здійснюється на підставі п. 8 Постанови Кабінету міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року, а саме, згідно з середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці до моменту виходу з ладу будинкового вузла обліку.

Листом від 15 листопада 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення індивідуального приладу обліку природного газу повідомило позивача, що витрати на встановлення ВОГ на будинок за адресою мешкання позивача передбачені Розділом 1 Плану розвитку газорозподільної системи товариства на 2016-2025 року, затвердженою постановою НКРЕКП №547 від 31 березня 2016 року. Фінансування робіт із встановлення індивідуального лічильника газу у квартирі позивача за кошти товариства Планом розвитку не передбачено, проте побутовий споживач може встановити лічильник за власні кошти.

Листом від 19 вересня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо незгоди з нарахуванням та виконання перерахунку за послуги з газопостачання за адресою мешкання позивача повідомило, що об`єми споживання природного газу мешканцям даного житлового будинку визначаються згідно з середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці. Для виконання перерахунку відсутні підстави. Одночасно повідомлено, що побутовий споживач може встановити лічильник газу за власні кошти.

Листами від 11 березня 2024 року відповідач ТОВ «Газорозподільні мережі України» Криворізька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за адресою проживання позивача та виконання перерахунку нарахувань за спожитий газ повідомило, що витрати на встановлення ВОГ на будинок за адресою мешкання позивача передбачені Розділом 1 Плану розвитку газорозподільної системи товариства на 2016-2025 року, затвердженою постановою НКРЕКП № 547 від 31 березня 2016 року. Фінансування робіт із встановлення індивідуального лічильника газу у квартирі позивача за кошти товариства Планом розвитку не передбачено, проте, побутовий споживач може встановити лічильник за власні кошти, при цьому, роботи зі встановлення вузлів обліку природного газу відносяться до конкурентного ринку та можуть виконуватись будь-якими суб`єктами господарювання, які мають відповідний дозвіл на виконання цих робіт. Щодо перерахунку нарахувань за спожитий газ, то обсяги споживання природного газу позивачу визначаються згідно з кількістю зареєстрованих осіб у квартирі, на підставі Постанови Кабінету міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року. Для виконання перерахунку відсутні підстави.

Суд першої інстанції, визнаючи протиправним встановлений АТ «Криворіжгаз» режим нарахування побутовому споживачу ОСОБА_1 об`ємів спожитого газу за показами загальнобудинкового прибору обліку за адресою: АДРЕСА_1 , виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили підтверджено неправомірність встановлення такого приладу обліку.

Покладаючи обов`язок із здійснення перерахунку спожитого природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників починаючи з 01 травня 2020 року на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», суд виходив з того, що з 01 серпня 2023 року і на час розгляду справи ТОВ «Газорозподільні мережі України» є новим Оператором ГРМ.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на те, що вони були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в оскаржуваному судовому рішенні.

Так, відповідно гл.1 розд.1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 16 квітня 2015 року № 1274 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривого Рогу (крім житлового масиву «Інгулець» Інгулецького району в м. Кривому Розі) та Криворізького району Дніпропетровської області у зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз».

Відповідно пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному сайті АТ «Криворіжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, АТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Позивач ОСОБА_1 приєдналась до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживала природний газ та щомісячно сплачувала рахунки за спожитий природний газ.

Постановою НКРЕКП від 28 липня 2023 року № 1388 зупинено дію ліцензії АТ «Криворіжгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 845, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Цією ж постановою внесено зміни до постанови від 26 грудня 2022 року № 1839 якою ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та розширено територію провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу шляхом включення до неї, крім іншого, м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району).

Крім того, згідно п.2-3 вказаної постанови, НКРЕКП зобов`язано АТ «Криворіжгаз» до 31 грудня 2023 року передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Криворіжгаз» на праві власності, для забезпечення виконання ТОВ «Газорозподільні мережі України» невиконаних АТ «Криворіжгаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Криворіжгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Криворіжгаз» у 2021 - 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «Криворіжгаз», у тому числі тих, що були встановлені (замінені). Також, зобов`язано АТ «Криворіжгаз» надати до НКРЕКП звітність за результатами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у 2023 році, у порядку та строки, визначені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07 липня 2016 року № 1234, від 17 лютого 2021 року № 254, від 10 листопада 2022 року № 1416 та фінансову звітність.

Таким чином, Оператором ГРМ для споживача ОСОБА_1 до 01 серпня 2023 року був відповідач АТ «Криворіжгаз», а з 01 серпня 2023 року і на час розгляду справи судом новим Оператором ГРМ є відповідач ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року (справа № 210/3890/19) колективний позов мешканців багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів задоволено частково. Визнано незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку. Визнано незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу. Зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до чинних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Визнано право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу. Визнано, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано, за свій рахунок, в термін до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.

Судом встановлено, що на час розгляду справи № 210/3890/19 позивач у даній справі ОСОБА_1 не входила до кола позивачів у справі, однак судом було визнано незаконність дій відповідача ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість індивідуальних лічильників газу побутовим споживачам за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такі дії вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу.

Статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» також передбачено, що у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Згідно правових позицій Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2021 року справа № 212/5836/17, провадження № 14-11цс21, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у частині першій статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу (до 01 січня 2023 року) на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, визначеними Кабінетом Міністрів України. У спірний період вказані норми встановлювались, з 01травня 2017 року і до 07 лютого 2019 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників»; 08 лютого 2019 року і до 06 березня 2019 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 63 «Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами»; з 07 березня 2019 року (і до затвердження нових норм)відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного газу».

Судом встановлено, що у встановлений законом строк, тобто до 01 січня 2023 року, АТ «Криворіжгаз», як чинний на той час суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу, не встановило позивачу індивідуальний лічильник газу, тому позивачем правомірно заявлено вимоги в частині зобов`язання відповідного Оператора ГРМ здійснити перерахунок спожитого позивачем природного газу відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. При цьому обов`язок із здійснення такого перерахунку суд першої інстанції поклав на відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» як діючого з 01 серпня 2023 року і на час розгляду справи Оператора ГРМ.

Так, згідно п.3 Постанови НКРЕКП від 28 липня 2023 року № 1389 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу», протягом десяти днів ТОВ «Газорозподільні мережі України» має повідомити споживачів природного газу на території ліцензованої діяльності Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про зупинення дії ліцензій з розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз» та щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01 серпня 2023 року на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Твердження ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо передчасності заявлених позивачем вимог, з огляду на те, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» визначено строк виконання зобов`язань до 31 грудня 2023 року, який ще не настав на час розгляду справи, були предметом розгляду судом першої, та як правильно зазначив суд, саме ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 01 серпня 2023 року є відповідним ліцензованим Оператором ГРМ для позивача, а отже лише він наділений повноваженням щодо здійснення перерахунку обсягів спожитого газу та встановлення індивідуального лічильника газу.

Відповідно частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року № 150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.

Судом встановлено, що позивач сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, а тому, позивач мала право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником і відповідач АТ «Криворіжгаз» був зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природнього газу» забезпечити встановлення індивідуального лічильника газу позивачу у строк до 01 січня 2023 року.

Постановою НКРЕКП від 01 вересня 2021 року № 1467 встановлено факт порушення АТ «Криворіжгаз» положень пп. «а» п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для підігріву води та приготування їжі - до 01 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

В ході розгляду даної справи судом встановлено та не спростовано жодними належними і допустимими доказами факт невиконання відповідачем АТ «Криворіжгаз» обов`язку з встановлення індивідуального газового лічильника позивачу ОСОБА_1 у строки, передбачені законом, тобто до 01 січня 2023 року.

Постановою НКРЕКП від 28 липня 2023 року № 1389 зобов`язано ТОВ «Газорозподільні мережі України» до 31 грудня 2023 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АТ «Криворіжгаз», за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Криворіжгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Криворіжгаз» за 2021 - 2023 роки.

Як зазначено у ч.1 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.

В розумінні ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право, окрім іншого, на захист своїх прав державою, а також на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав.

Відповідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.

Безпідставне продовження здійснення нарахувань за показами загальнобудинкового приладу обліку природного газу, встановленого на буд. АДРЕСА_1 , ставить у нерівне становище побутового споживача цього будинку ОСОБА_1 , перед іншими побутовими споживачами, мешканцями цього ж будинку, яким АТ «Криворіжгаз» на виконання рішення суду було зобов`язано встановити індивідуальні лічильники газу, чим порушуються умови Типового договору та Закону України «Про захист прав споживачів».

Зі змісту Протоколу № 47 засідання НКРЕКП, яке проводилося у формі відкритого слухання 28 липня 2023 року, 29 серпня 2023 року, 05 вересня 2023 року, зміст якого є загальнодоступною інформацією і міститься за посиланням (https://www.nerc.gov.ua/storage/app/uploads/public/64f/ec9/4ab/64fec94abc24.pdf) під час обговорення питання про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Криворіжгаз» (аркуш протоколу 10-12), НКРЕКП зазначено, що у АТ «Криворіжгаз» матимуть місце невиконані зобов`язання за провадження ліцензованої діяльності у 2021 2023 роках, що будуть визначені за результатом перевірки ліцензованої діяльності АТ «Криворіжгаз», що буде здійснена НКРЕКП. При цьому АТ «Криворіжгаз» надало Комісії копію договору, укладеного з ТОВ «Газорозподільні мережі України», щодо передачі ТОВ «Газорозподільні мережі України» прав та обов`язків щодо виконання невиконаних АТ «Криворіжгаз» зобов`язань при провадженні ліцензованої діяльності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги сторони ТОВ «Газорозподільні мережі України» не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржене рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 08 січня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста