Справа № 404/8964/25
Провадження № 2-з/405/59/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши в залі суду в м.Кропивницькому в порядку письмового провадження заяву позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» про забезпечення позову по цивільній справі № 404/8964/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до Фортечного районного суду міста Кропивницького з позовом, який сформовано в системі "Електронний суд» 25 серпня 2025 року до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 132 598, 19 грн. та копію якого (позову) разом з доданими до позову копіями документів, на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, направлено позивачем за місцем проживання відповідача.

Крім того, позивачем ТОВ «ВІН ФІНАНС» подано до Фортечного районного суду міста Кропивницькогозаяву про забезпечення позову, яка сформована в системі "Електронний суд» 15 вересня 2025 року, за якою просив вжити заходи забезпечення зазначеного позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, яке належить відповідачу ОСОБА_1 в межах розгляду позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 03 жовтня 2025 року матеріали зазначеної позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Кропивницького, на підставі ст.27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2025 року зазначена справа та заява про забезпечення позову розподілені судді Подільського районного суду міста Кропивницького Івановій Л.А.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 10 грудня 2025 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.11.2008 року та з моменту набрання рішення законної сили вчинялися дії примусового виконання рішення, однак у період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року рішення не виконувалося, у зв`язку з чим є необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною 5 ст.153 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, за наслідками розгляду заяви позивача ТОВ "ВІН ФІНАНС" про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, при цьому, згідно з ч. 3 зазначеної статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Судом встановлено, що предметом поданого позивачем ТОВ «ВІН ФІНАНС» позову є вимога майнового характеру, а саме: стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 132598,19 грн.

Крім того, з заяви позивача ТОВ "ВІН ФІНАНС" про забезпечення позову вбачається, що позивач обрав вид забезпечення позову накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, яке належить відповідачу ОСОБА_1 в межах розгляду позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Однак, представником заявника не зазначено відомості про наявність у відповідача конкретно визначеного рухомого та нерухомого майна, рахунків, їх номери та назви відповідних установ, у яких вони відкриті, що позбавляє суд можливості, відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначити співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а відтак застосувати обраний заявником спосіб забезпечення позову у межах суми заявлених вимог.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, судом відзначається, що аргументи позивача про невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором є підставами позову, яким суд надасть оцінку виключно під час розгляду справи по суті, з`ясовуючи фактичні обставини справи та надаючи доказам оцінку.

В свою чергу, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, а суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окремо судом зазначається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтовані та підтверджені доводи учасника справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

З огляду на викладене, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам, а також оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду, суд дійшов до висновку, що захід забезпечення позову, обраний позивачем, є неспівмірним із вимогами позовної заяви та позивачем заявлено недостатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходу забезпечення позову може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Відповідно до положень ч. 7, ч. 11 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ТОВ "ВІН ФІНАНС" про забезпечення позову по цивільній справі № 404/8964/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова