ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 грудня 2025 року для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Котенко Р. В. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 03 грудня 2025 року.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пункту другого частини другої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити повне найменування сторін (для юридичних осіб) або ім`я, прізвище та по батькові (для фізичних осіб), а також інформацію про їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за наявності або номер і серію паспорта громадянина України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, позовна заява, на порушення зазначеної вимоги, не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, що є невідповідністю вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду, позивачка просить:

1. Розірвати шлюб, укладений 15 травня 2021 року між нею та відповідачем (актовий запис № 782);

2. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 25 % () від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття;

3. Після розірвання шлюбу визначити місце проживання дитини з матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Звертаючись до суду, позивач заявляє одну вимогу майнового характеру - стягнення аліментів, а також дві позовні вимоги немайнового характеру - розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пенi) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подається фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2025 року - 1 211,20 грн).

Судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному обсязі, а лише за одну вимогу немайнового характеру.

Крім того, суд зауважує, що частинами 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачка, звернувшись до суду, однією з вимог у позові висуває - після розірвання шлюбу визначити місце проживання дитини з матір`ю - ОСОБА_1 .

Тобто, беручи до уваги зазначені вище норми чинного законодавства України, позивачка звертається до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, які, відповідно, порушуються, не визнаються або оспорюються відповідачем.

У позові позивач вказує, що у неї з відповідачем досягнуто згоди з питання утримання дитини. Разом з тим, позивач не посилається на жодну з обставин, пов`язану з визначенням місця проживання дитини.

З огляду на зазначене, постає питання щодо наявності між позивачем та відповідачем взагалі спору щодо місця проживання їх дитини.

Також, ЦПК України висуває вимоги до позовної заяви, зокрема, до її змісту.

Так, відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем, всупереч зазначеним вимогам, у позовній заяві не викладені обставини, якими вона обґрунтовує свою вимогу щодо визначення місця проживання доньки та не зазначено докази, що підтверджують обставини щодо проживання дитини з позивачем. Відтак, позивачем позовні вимоги в цій частині жодним чином не обґрунтовані.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи наведене, позивачем не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, оскільки розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд справи в частині розірвання шлюбу, так як для вирішення питання про місце проживання дитини, зокрема, необхідно подати суду висновок органу опіки та піклування щодо вирішення питання про те, з ким саме доцільно залишити проживати дитину після розірвання шлюбу, якому передує збір ряду документів, обстеження органом опіки та піклування житлових умов обох батьків, засідання опікунської ради тощо.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог.

Так, вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, на виконання вказаної ухвали суду позивачу необхідно надати до суду наступне:

-докази сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн за другу вимогу немайнового характеру;

-зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача;

-визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог та зазначити докази на підтвердження кожної обставини, обґрунтувати необхідність розгляду позовних вимог в одному провадженні тощо.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Котенко