Справа № 137/1261/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистої приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 03.11.1991 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Перебуваючи у шлюбі, вона відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року придбала у власність цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 04.02.2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано і зазначеним рішенням встановлено, що сторони починаючи з 2005 року припинили свої шлюбні відносини. Крім того, місце проживання відповідача її невідоме, ймовірне місце перебування - росія.

Позов мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі, який носив фактично формальний характер, вона набула у власність вказаний житловий будинок за власні кошти, які не є спільними, а тому відповідно і змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право особистої приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ткач Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав повністю і просить їх задовольнити. Суду пояснив, що його довірителька у 2007 році за власні кошти придбала житловий будинок що розташований у АДРЕСА_1 . Вказаний будинок вона придбала за позичені кошти, які згодом повернула, перебуваючи офіційно в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач при укладенні договору купівлі-продажу не був. Проте шлюбні відносини між відповідачем у неї були припинені у 2005 році і по даний час місце його перебування не відоме. На даний час вона має намір розпорядитися своїм майном, тому просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду повернулися конверти з відмітками «адресат відсутній за вказаними адресами».

У відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.02.2010 року (а.с.13-14) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. Рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини припиненні з 2005 року.

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №147 від 25.02.2024 (а.с.15) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але довгий час, а саме з 2005 року зі слів сусідів не проживає. Ймовірне місце перебування - росія.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року (а.с.16-17) ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.18-19) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований АДРЕСА_3

Відповідно до копії розписки від 20.12.2008 р. (а.с.20) судом встановлено, що ОСОБА_4 підтвердила вказаною розпискою про те, що ОСОБА_1 повернула її кошти в сумі 100 000 тисяч гривень. Претензій не має.

Відповідно до розписки від 06.12.2007 (а.с.21) судом встанвоелно, що ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 100 000 гривень для придбання будинку в АДРЕСА_1 . Позичені кошти зобов`язується повернути в строк до 31.12.2008 року.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.22) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0281, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.23-28) зазначається технічна характеристика житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до наказу Відділу архітектури та містобудування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №73-па від 23.10.2023 (а.с.44) змінено поштову адресу об`єкта нерухомого майна - житловому будинку (ДК 018-2000-1110.3), з адреси будинок АДРЕСА_4 .

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. Відповідно до положень ч.1 ст.392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 СК України). Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (пункти 1, 2, 3 частини першої статті 57 СК України).

Законодавець визначив в статтях 57 та 58 СК України випадки для подружжя, за яких майно є особистою приватною власністю. Такий же підхід має бути застосований і до жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зокрема, особистою приватною власністю для жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, є: майно, набуте нею, ним до проживання однією сім`єю; майно, набуте нею, ним за час проживання однією сім`єю, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час проживання однією сім`єю, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 починаючи з 2005 року припинила спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем, а шлюбні відносини носили формальний характер, оскільки місце його перебування з 2005 року не відоме.

На момент укладення Договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року відповідач присутній не був, згоди на купівлю не надавав. що підтверджується самим договором.

Позивач ОСОБА_1 за власні кошти придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , які вона особисто позичила та повернула, що підтверджується наданими суду розписками. За таких підстав, суд вважає, що вказаний житловий будинок належить позивачу на праві особистої приватної власності, а тому для вільного розпорядження своїм майном її порушене право підлягає захисту у судовому порядку.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , придбаний 24.12.2007 року згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1936. Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.