Єдиний унікальний номер 456/74/25
Номер провадження2/205/3220/25
13 серпня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
07.01.2025 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 46 875 грн., яка виникла станом на 02.01.2025 року через неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 1611-1203-1 від 30.10.2023 року.
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 року справу направлено за підсудністю до Жидачівського районного суду Львівської області.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 12.03.2025 року справу направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
10.04.2025 року матеріали справи надійшли до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалами судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 15.04.2025 та 24.04.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження, а також витребувано докази.

Від відповідача відзив на позов до суду не надійшов.

Від представника позивача Руденка К.В. надійшло клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила.

На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що 30.10.2023 року між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем укладено кредитний договір № 1611-1203-1, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 365 днів зі сплатою 3,5 % на день.

Позивачем переведено відповідачу на картку 5 000 грн. 30.10.2023 року, що підтверджується відповіддю АТ «ОТП Банк» на ухвалу суду.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором станом на 02.01.2025 складає 68 875 грн., з яких: 5 000 грн. основний борг, 63 875 грн. проценти.

Позивач просить стягнути проценти у меншому розмірі 41 875 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка добровільно відповідачем не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано: договір про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність, акт приймання-передачі наданих послуг № 5 до вищевказаного договору та витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 від 30.10.2024 року, відповідно до якого позивачу надано послуги з підготовки позовної заяви до ОСОБА_1 та клопотання про витребування доказів вартістю 9 000 грн. та складання адвокатського запиту вартістю 1 000 грн.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, не обтяжена великою кількістю доказів, через що для фахового юриста не вимагала значних часових затрат для підготовки позову, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 000 грн., що є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15-16, 509, 525-526, 530, 625-626, 628, 633-634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 263-266, 274, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 1611-1203-1 від 30.10.2023 року станом на 02.01.2025 року в розмірі 46 875 грн., з яких: 5 000 грн. основний борг, 41 875 грн. проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати в сумі 6 422,40 грн., з яких: судовий збір - 2 422,40 грн., витрати на професійну правову допомогу 4 000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Г.Остапенко