Справа № 468/2448/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.12.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Муругова В.В., за участю секретаря Зарванської Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Баштанка справу №468/2448/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно до закінчення навчання. На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що вона є дочкою відповідача, вона досягла повноліття та навчається в ВСП «Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету» на денній формі навчання, не працює. У зв`язку з цим позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, з 01.05.2025 року він вважається безвісті зниклим. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно на своє утримання.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

Позов надійшов до суду 31.10.2025 року.

17.11.2025 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач до суду не з`явився, про дату та час розгляду повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим), а також шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України. До суду не надходив відзив на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію паспорта позивачки; копію витягу з Реєстру територіальної громади від 22.10.2025 року; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; копію довідки ВСП «Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету» від 21.10.2025 року; копію договору про навчання від 14.10.2025 року; копію відомостей з Реєстру застрахованих осіб від 31.10.2025 року; копію сповіщення сім`ї від 16.10.2025 року; копію витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 27.10.2025 року; копію витягу з ЄРДР №0000181 від 10.10.2025 року; копію витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни від 28.10.2025 року; копію повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2025 року; копію паспорта ОСОБА_2 ), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка є дочкою відповідача та навчається на денній формі навчання на ІІ курсі ВСП «Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету» на денній формі навчання із запланованим строком навчання до 30.06.2027 року, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріально допомоги. Сторони не досягли домовленостей про участь відповідача в утриманні повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина, мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними забезпечувати дочку або сина. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

При цьому ст. 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) то саме на їх користь належить стягувати аліменти, а не на користь матері, оскільки дочка сторін досягла повноліття, наділена повною цивільно-правовою дієздатністю та не є дитиною в контексті ст. 6 СК України та на вказані правовідносини ст. 179 СК України не поширюється. В даному випадку мати відповідно до ч.3 ст. 199 СК України має право лише на пред`явлення позову в інтересах повнолітнього сина, але отримувачем аліментів відповідно до ст. 199 СК України є саме син.

Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд враховує те, що остання навчається на денній формі навчання в ВСП «Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету», не працює, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги.

Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За такого, відповідач може і повинен надавати допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує допомоги.

Відповідач зник безвісти 01.05.2025 року під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Троїцьке Покровського району Донецької області.

Відповідно до п. 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з п. 3 Порядку про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок), за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Відповідно до п.4 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Згідно з п. 7 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Відповідно до п. 6 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

За такого, за зниклим безвісти військовослужбовцем зберігається виплата грошового забезпечення, з якого може надаватись утримання на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки, суд виходить з положень статті 200 СК України, згідно з якими суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За такого, з врахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь повнолітньої дочки, що продовжує навчання, аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача буде максимально відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має, з одного боку, забезпечити повнолітній дочці отримання від батька належного матеріального утримання на період навчання, з іншого - забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально підтримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі ст. 198-201 Сімейного кодексу України та керуючись ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника щомісячно до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, починаючи з 31.10.2025 року.

Право на одержання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_1 навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене 23.12.2025 року.

Суддя: