Справа № 289/2337/24
Номер провадження 2/289/226/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради (місце знаходження / місце проживання:вул. Центральна, буд. 1, с. Заболоть, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12234) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею після смерті матері право на земельну частку (пай).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складалася в тому числі з права на право на земельну частку (пай), на яке при житті мала право його мати (баба позивача) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Баба ОСОБА_4 за життя мала право на земельну частку(пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та була включена в список пайовиків цього сільськогосподарського товариства, отримала сертифікат, але Державний акт на землю не отримувала. Після смерті баби спадщину прийняв її син, та батько позивачки, ОСОБА_3 , який не встиг оформити права на спадщину, помер. Після смерті батька спадщину прийняла мати позивачки, ОСОБА_2 , яка, також, не встигла оформити права, померла.

Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), на яке при житті мала право баба позивачки ОСОБА_4 , але отримала відмову, оскільки відсутній оригінал сертифікату на праву на земельну частку (пай).

Тому, вона змушена звернутися до суду для встановлення права власності на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на яку мала право мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті батька позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав це право після смерті баби позивачки, ОСОБА_4 , яка отримала сертифікат на вказану земельну частку, але втратила його, не оформила права власності на земельну ділянку, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 29.11.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, у вказаній позовній заяві просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задоволити.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , яке видане Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 25 лютого 2022 року, про що зроблено відповідний актовий запис №129.

Батько позивачки ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , яке видане Забілотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 05 січня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1.

Бабуся позивачки ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , яке видане повторно Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26 квітня 2024 року, про що зроблено відповідний актовий запис №6.

Згідно Свідоцтва про народження серії № НОМЕР_4 від 04.03.1964 року виданого «г. Малин, Рай бюро ЗАГС Житомирской обл..» матір`ю « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_5 є « ОСОБА_5 » (свідоцтво написано на російській мові).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 31 липня 1965 року вбачається, що 31 липня 1965 року між « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_6 » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище ОСОБА_3 .

Родинні відносини позивача із спадкодавцем також підтверджуються наступними доказами.

Згідно Свідоцтва про народження серії № НОМЕР_6 від 29 травня 1980 року виданого Заболотським сіль-ЗАГС Радомишльський район Житомирської області батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 26 лютого 2000 року вбачається, що 26 лютого 2000 року між « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_8 » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище ОСОБА_8 .

Згідно довідки Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від за №145 від 18.04.2024 року слідує, що дійсно згідно списку громадян, яким видано сертифікат на право приватної власності на землю (земельний пай) СТОВ «Явір» с. Заболоть, Радомишльського району, Житомирської області, у списку під № 163 стоїть прізвище ОСОБА_4 , площа розміром 3,02 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі( на місцевості).

Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В. у постановах про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №493/02-31 та №494/02-31 від 07.11.2024 року зазначає, що ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті в якості правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай) виписки (довідку) зі списку пайовиків про включення померлої ОСОБА_4 до списку пайовиків, що мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, видану Заболотським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області 18 квітня 2024 року №145.

Відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 (за кожною постановою нотаріуса) частку у праві власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , матері ОСОБА_3 , котрий спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем за законом якого була його дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра спадщину прийняла але не оформила своїх спадкових прав.

Також відповідно до документів, які містяться в спадковій справі №147/2022 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме: - виписки зі списку пайовиків №145, видану Заболотським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області 18 квітня 2024 року ОСОБА_4 включено до списку членів СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області на яких поширюється право на отримання земельної частки (паю); - повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 3211/35-24 від 04 вересня 2024 року зазначено про наявність запису в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай)», що видавалися Радомишльською РДА по Заболотській сільській раді Радомишльського району Житомирської області про реєстрацію та видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0030663 на ім`я ОСОБА_4 .

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай), а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) відсутній, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на право на земельну частку (пай) площею 3,02 в умовних кадастрових гектарах із землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ «Явір» с. Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК