Номер провадження: 22-ц/813/7487/25
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 10.09.2025 року за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.12.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року - залишено без руху, визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначені в апеляційній скарзі, неповажними.

В ухвалі скаржнику роз`яснено, необхідність сплати судового збору та зазначення обставин, визначених частиною 2 статті 358 ЦПК України, які перешкоджали відповідачу звернутися з апеляційною скаргою протягом одного року з дня складення повного тексту судового рішення, із наданням відповідних доказів. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали апеляційного суду.

Колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, яка не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 червня 2025 року, справа № 308/22077/13, провадження № 61-5638св24.

Оскаржуване рішення суду ухвалено - 22.11.2023 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваної ухвали надіслано судом: 22.11.2023 року, та забезпечено надання загального доступу: 24.11.2023 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 22.12.2023 року.

Апеляційна скарга сформована за допомогою системи «Електронний суд» та направлена безпосередньо до суду апеляційної інстанції 10.09.2025 року, що підтверджується штампом суду на апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга подана через майже 2 роки після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача у справі.

25.04.2023 року звернулася через засоби поштового зв`язку, до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 13 січня 2021 року (а. с. 169-176а), тобто є ініціатором перегляду заочного рішення суду. Крім того, через засоби електронного зв`язку, від ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшла заява від 06.09.2023 року про розгляд справи за відсутності останньої (а. с. 181-183).

Із зазначеного вбачається, що скаржник була обізнана про розгляд справи, як найменш з моменту звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 13 січня 2021 року.

Викладеним спростовується можливість поновлення строку у зв`язку з поданням апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи.

За таких обставин посилання скаржника на необізнаність про наявність даної цивільної справи відхиляються апеляційним судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Щодо застосування виняткового правила, за умови якого суд апеляційної інстанції може поновити строк на апеляційне оскарження та відкрити апеляційне провадження після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення (пункт 2 частини другої статті 358 ЦПК України), то колегія суддів констатує відсутність доводів скаржника про те, що пропуск зазначеного строку відбувся внаслідок виникнення обставин непереборної сили, підтвердженими належними доказами.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи викладені обставини та докази, що містяться в матеріалах справи колегія суддів виходить з того, що будучи достовірно обізнаною про наявність цивільної справи та про наявність рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року, ОСОБА_1 не мала перешкод для оскарження зазначеного рішення суду, у строк встановлений ст. 354 ЦПК України.

Тому, за обставин даної справи апеляційний суд визнає наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PO№OMARYOV v. UKRAI№E, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03.04.2008 року).

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAI№E, №15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA A№D SHEREMETYEV v. UKRAI№E, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

За встановлених обставин, визначивши, що заявник мав об`єктивну можливість звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою у встановлені процесуальним законом строки, відсутність обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення цієї сторони до суду з апеляційною скаргою, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду: О.М. Таварткіладзе

Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова