Провадження № 22-ц/4808/2029/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Якубовської Алли Всеволодівни на рішення Івано-Франківського міського суду Iвано-Франкiвської областi від 28 листопада 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`яні справи» про визнання незаконним та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Iвано-Франкiвської областi від 28 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`яні справи» про визнання незаконним та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Якубовська А. В. на вказане рішення суду подала апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додається, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення».

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній з 29 грудня 2019 року).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Разом з тим, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 уточнено попередній висновок та зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в ЄДР, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 58 ЦПК, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з ЄДР як на достовірні.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Якубовська А. В. до апеляційної скарги долучила витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований станом на 26 грудня 2025 року. У вказаному витязі серед осіб, які можуть вчиняти дії від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначено ОСОБА_1 , проте з обмеженням у праві підпису документів, які подаються до органів судової влади, в усіх інстанціях, у тому числі апеляційній та касаційній інстанціях. Будь-яких інших документів на підтвердження повноважень Якубовської А. В. діяти від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в суді апеляційної інстанції до апеляційної скарги не надано.

За таких обставин, суд констатує, що особа, яка підписала апеляційну скаргу, не надала доказів, які би свідчили про наявність у неї повноважень на вчинення процесуальних дій (підписання апеляційної скарги) від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Відповідно до пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи викладене, суд уважає за необхідне повернути апеляційну скаргу. Наведене не перешкоджає повторному зверненню до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Якубовської Алли Всеволодівни на рішення Івано-Франківського міського суду Iвано-Франкiвської областi від 28 листопада 2025 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук