СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-др/759/170/25
24 грудня 2025 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представниці відповідача про відшкодування судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації,
01.10.2025 року від представниці позивачки адвоката Лець Ю.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якому вона просила відмовити в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат в повному обсязі, обгрунтовуючи тим, що заява не містить належного доказу для підтвердження витрат Відповідача на професійну правничу допомогу. До заяви не надано доказів письмової домовленості між Відповідачем та Адвокатом про погодження інших видів правничої допомоги, що не передбачені у п. 1 Додаткової угоди № 2 та оплати таких послуг. Представниця позивачки зазначила, що протягом розгляду справи сторона Відповідача вживала заходи для затягування процесу, зокрема, заявляла необґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи та відвід судді, який є необґрунтованим.
05.10.2025 року від представниці відповідача адвоката Гаро Г.О. надійшло заперечення на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якому зазначила, що Відповідачем надано до суду належний доказ на підтвердження факту отримання адвокатом від нього коштів - Акт наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги №19/2025 від 11.06.2025 року та протокол його підписання. Акт є письмовою домовленістю між Відповідачем та адвокатом про надані послуги адвоката та їх вартість, яка була погоджена та підписана електронними цифровими підписами. Підготовка заяви про відкладення розгляду справи, заяви про відвід суду - це не дії для затягування процесу, це обґрунтовані дії щодо захисту та реалізації процесуальних прав відповідача у межах розгляду цивільної справи та забезпечення принципу змагальності сторін. У вищезгаданих заявах стороною відповідача було наведено аргументи чому було подано саме такий документ, з яких підстав та за яких обставин.
Суд, вивчивши доводи заяви про відшкодування судових витрат, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та заперечення на таке клопотання, матеріали вищезазначеної справи, вважає за потрібне ухвалити додаткове рішення у цій справі, з огляду на нижчевикладене.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Пунктом 1 Додаткової угоди №2 від 25.08.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 11.06.2025 сторони визначили вартість правничої допомоги, що надається за цим договором.
Витрати відповідача на правничу допомогу по даній справі підтверджуються наступними письмовими доказами наявними у справі: Договором №19/2025 про надання правничої допомоги від 11.06.2025 року; Додатковою угодою № 2 від 25.08.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 11.06.2025 року; Актом наданих послуг від 25.09.2025 року по Договору про надання правничої допомоги від 11.06.2025 року; ордером адвоката Гаро Г.О. на представництво інтересів відповідача по даній справі; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Гаро Г.О. від 17.06.2010 року.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Таким чином матеріалами справи підтверджено, що представницею відповідача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою, обсягу послуг, наданих адвокатом.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
У матеріалах справи містяться належні докази обсягу виконаної представницею відповідача роботи (наданих послуг), зокрема, представницею складено та подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька; складено та подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи від 03.09.2025 року; здійснено виїзд Адвоката до Святошинського районного суду міста Києва з метою ознайомлення з матеріалами справи 12.09.2025 року; складено та подано до суду заяву про відвід судді у справі від 17.09.2025 року, складено та подано до суду заперечення на відповідь на відзив від 17.09.2025 року, складено та подано до суду заперечення на пояснення Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в місті Києві від 01.09.2025 року (документ подано - 17.09.2025 року), складено та подано до суду заяву про відшкодування судових витрат. Представниця відповідача з`являлася за викликом суду та приймала участь в судових засіданнях 18.09.2025 року та 22.09.2025 року.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.
Від представниці позивачки надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, за яким просили відмовити в задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу в повному обсязі.
У даному випадку суд враховує заперечення представниці позивачки, викладені у клопотанні, та приходить до висновку, що до складу судових витрат сторони відповідача не підлягають включенню заяви чи клопотання, які не були задоволені судом, а саме: клопотання представниці відповідача про відкладення розгляду справи від 03 вересня 2025 року та заява про відвід судді від 17 вересня 2025 року.
Разом з тим, суд знаходить завищеними інші витрати, з огляду на те, що справа не є складною, за подібними спорами напрацьована стала судова практика, відзив та інші заяви відповідача містять посилання на норми закону та їх застосування відповідно до напрацьованої практики, справа розглянута в розумні строки, з огляду на навантаження суду.
Доводи представниці позивачки про відсутність підстав для задоволення заяви засновані на хибному тлумаченні відповідного законодавства, тобто є надуманими.
Отже, заява підлягає задоволенню частково, відповідно до наведеного висновку суду.
Керуючись ст.ст. 7, 133, 134, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Сенько М.Ф.