Справа № 626/20/25
Провадження № 2-о/626/33/2025
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2025 року м.Берестин

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи , -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Красноградського районного суду Харківської області в порядку цивільного судочинства з заявою, у якій просив: скасувати рішення суду про визнання його недієздатним та призначення над ним опікуна, поновити цивільну дієздатність , а також призначити заявнику охорону.

Суддя Дудченко В.О. заявив самовідвід, вказуючи, що ОСОБА_1 надав заяву про виклик свідків, в переліку осіб, яких він вважає за необхідне допитати в судовому засіданні зазначив суддів Красноградського районного суду, зокрема і суддю Дудченко В.О.(а.с.10).

Частиною другою ст. 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями 36, 37 ЦПК передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі. Як передбачено п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, підставою відводу є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч.1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Підставою заявлення суддею самовідводу, згідно із заявою судді є намір уникнення можливих сумнівів у сторін у неупередженості судді, та зазначення в заяві про виклик свідків судді ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді Дудченко В.О. свідчать про неможливість прийняття до свого провадження та розгляду справи в такому складі суду, а тому заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36-41 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О. про самовідвід в цивільній справі за заявою заяви ОСОБА_1 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи - задовольнити.

Цивільну справу № 626/20/25 ( провадження № 2-о/626/33/25 ) за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи - передати для визначення головуючого по справі автоматизованою системою документообігу Красноградського районного суду Харківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя