Справа № 369/4182/24
Провадження № 2/369/1860/25
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Іларіонова І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дуднік Марини Артурівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №369/4182/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала вищевказана цивільна справа №369/4182/24.
В обґрунтування поданої заяви зазначила, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" було відмовлено. Під час розгляду вказаної цивільної справи представництво інтересів ОСОБА_1 у суді здійснювали адвокат Халупний Андрій Вадимович та адвокат Дуднік Марина Артурівна.
Так, представник відповідача повідомляє, що разом з відзивом на позовну заяву було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 09 вересня 2025 року у судовому засіданні було заявлено про те, що докази на підтвердження понесених витрат та їх розмір будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Загальний розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу складає 21 500,00 грн.
На підставі викладеного, представник відповідача просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" на користь ОСОБА_1 21 500,00 грн. понесених витрат на професійну правову допомогу.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року у цивільній справі №369/4182/24 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів було відмовлено.
В порядку п. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробила відповідну заяву про те, що протягом 5 днів від дати ухвалення рішення нею будуть подані відповідні докази на підтвердження понесених витрат.
14 вересня 2025 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дуднік Марини Артурівни через систему «Електронний суд» надійшла заява, яка зареєстрована канцелярією суду 18 вересня 2025 року, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №369/4182/24, у якій просила суд стягнути з ТОВ "АІК Трейдінг" на користь ОСОБА_1 21 500,00 грн. понесених витрат на професійну правову допомогу.
Оплата ОСОБА_1 правничої допомоги згідно вищевказаних документів підтверджується наданими представником відповідача до заяви копіями платіжних інструкцій.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).
Відповідно до копії детального опису робіт наданих послуг виконаних адвокатом відповідно до Договору № 07/05/24 про надання правничої допомоги від 07 травня 2024 року було надано наступні послуги: - підготовка і подання відзиву на позовну заяву по справі № 369/4182/24 на суму 6 000 грн; - виїзд адвоката в суд для представництва інтересів Замовника в судовому засіданні 10.09.2024 року по справі № 369/4182/24 на суму 2 000 грн; - представництво інтересів Замовника в судовому засіданні 25.02.2025 року по справі № 369/4182/24 на суму 2 500 грн; - представництво інтересів Замовника в судовому засіданні 19.05.2025 року по справі № 369/4182/24 на суму 4 000 грн; - представництво інтересів Замовника в судовому засіданні 09.09.2025 року по справі № 369/4182/24 на суму 4 000 грн; - підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу по справі № 369/4182/24 на суму 3 000 грн. Загальна вартість наданих адвокатами послуг складає 21 500 грн.
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення ч. 5 ст. 137 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічна позиція міститься в додатковій постанові Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 753/4458/24.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне частково задовольнити заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення зпозивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1-19, 133-135, 137, 141, 263-265, 268, 270, 352-355 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дуднік Марини Артурівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №369/4182/24, - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №369/4182/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.
В іншій частині заяви, відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА