Справа № 758/6980/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судових засідань Карпишиної К.С.,

представника позивача - Іванчихіна С.І.,

представника відповідача - Кучерука М.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, вказується, що з 01.05.2018 КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Зазначається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. як наслідок, квартира за вказаною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачем послуг з ТЕ/ПГВ.

При цьому, зауважується, що відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відключався/не відмовлявся.

Як стверджується у позові, відповідач, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2018 - 31.03.2025 складає 102 997,97 грн, а саме: заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 19 907,06 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 31 657,36 грн, за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 30 604,80 грн; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 18 759,55 грн.

У позові звертається увага на те, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування.

При цьому, позивач зазначає, що у відповідача також існує заборгованість:

- за період до 31.10.2021 зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 14,18 грн;

- за період з 01.11.2021 з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357,57 грн; з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 697,45 грн.

У позові наголошується, що позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 24 210,99 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 27 931,78 грн.

Також акцентується, що згідно норм чинного законодавства позивачем було нараховано розмір 3% річних, інфляційних втрат та пені.

12.08.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що за адресою: АДРЕСА_1 надаються послуги з централізованого опалення/централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 послуги з теплової енергії/постачання гарячої води. Від вказаних послуг квартира не відключалася та від надання послуг споживачі квартири не відмовлялися.

У відзиві наголошується, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.07.2015 до 01.04.2017 за житлово-комунальні послуги є неправомірними, оскільки подані не в межах позовної давності.

Як вказується у відзиві, на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого Куніренко Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 7441 від 22.06.1998 на праві власності належить: ОСОБА_2 - 1/10 частини, ОСОБА_3 - 1/10 частини, ОСОБА_4 - 4/15 частини, 4/15 частини, ОСОБА_5 - 4/15 частини, ОСОБА_1 належить 4/15 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відзиві звертається увага на те, що ОСОБА_1 належить 4/15 частини квартири, а отже, він несе відповідальність в частині наданих послуг відповідно до розміру його частини власності.

Відповідач вважає, що нарахування за 04/2022-10/2022, 5/2023-9/2023, 5/2024-9/2024 Позивачем є неправомірним, у зв`язку з відсутністю теплової енергії у будинку АДРЕСА_1 у ці періоди.

Як вказується у відзиві, що у розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з 01.03.2020 по 31.03.2025 у частині «ЦО» у колонці «споживач» відсутні оплати за особовим рахунком НОМЕР_1 . Однак, за період з 01.05.2018 по 31.03.2025 у розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води у частині «ЦО» у колонці «оплата грн. з ПДВ/споживач» відображена оплата споживачем за особовим рахунком НОМЕР_1 у графі «05/2024» у розмірі 2630,90 грн.

Відповідач зауважує, що у розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.03.2025 у частині «ПГВ» станом на 31.03.2025 утворилася заборгованість у розмірі 31 657,36 грн, а у розрахунку заборгованості за період з 01.03.2020 по 31.03.2025 - 18 759,55 грн.

Таким чином, відповідач стверджує, що заборгованість у розмірі 18 759,55 грн входить у період з 01.05.2018 по 31.03.2025, в якому вказано споживання обсягу води в обох розрахунках заборгованості, а тому це є подвійним нарахуванням та відповідно не підлягає стягненню зі споживача.

20 травня 2025 року ухвалою судді відповідну позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав поданий відзив, зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає лише частково.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Відповідно до наданого позивачем витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с. 6), станом на 14.04.2025 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 2 особи, а саме:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене в сукупності свідчить про те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, постачання теплової енергії та постачання гарячої води (які надає позивач) за вказаною адресою.

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору (а.с. 24).

Судом встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до п. 1.3 Договору, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього Договору (а.с. 24).

В матеріалах справи містяться витяги з додатків №№ 1, 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, з яких вбачається що до Переліку споживачів послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також зобов`язань, право вимоги яких відступається, включено особовий рахунок НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , із заборгованістю з послуги централізованого опалення - 24 210,99 грн та послуги гарячого водопостачання - 27 931,78 грн (а.с. 22, 23).

Таким чином, позивач набув право вимоги по заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води та прийняв право вимоги будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води опубліковано 28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» за № 34. Відповідно до умов оферти договір послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є договором приєднання (далі - договір). Цей договір вважається акцептованим усіма споживачами, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо його умов.

Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідач приєднався до умов такого шляхом фактичного користування такими послугами.

За змістом долученого позивачем розрахунку заборгованості за період 01.07.2015-31.03.2025 за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_1 , опалювальна площа: 65,6, кількість прописаних: 4, діючий тариф ЦО: 0,00, ПГВ 80,62 (а.с. 19-21), заборгованість відповідача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води становить 52 142,77 грн, та складається з:

- 24 210,99 грн - сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення;

- 27 931,78 грн - сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води.

За змістом наданого позивачем розрахунку заборгованості за період 01.05.2018-31.03.2025 за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_1 , опалювальна площа: 65,6, кількість прописаних: 4, діючий тариф ЦО: 1654,41, ПГВ 97,89 (а.с. 13-14), загальна заборгованість відповідача становить 51 564,42 грн, та складається з:

- 19 907,06 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення;

- 31 657,36 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води.

За змістом підготовленого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.03.2020-31.05.2023 за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_1 , опалювальна площа: 65,6, кількість прописаних: 3, діючий тариф ТЕ: 1654,41, ГВ 97,89 (а.с. 15), загальна заборгованість відповідача становить 49 364,35 грн, та складається з:

- 18 563,77 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії;

- 18 759,55 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води.

Відповідно до долученого позивачем розрахунку заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг за постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021-31.05.2023 за адресою споживача: АДРЕСА_1 (а.с. 16), загальна заборгованість відповідача становить 2 055,02 грн, та складається з:

- 1 357,57 грн - сума заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг за постачання теплової енергії;

- 697,45 грн - сума заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг за постачання гарячої води.

За змістом долученого позивачем розрахунку заборгованості внесків за обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період 01.03.2020 - 31.03.2025 (а.с. 17-18) заборгованість відповідача зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення становить 14,18 грн.

З розрахунку, що сума боргу за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення становить 19 907,06 грн, матеріали справи містять розрахунок інфляційної складової та 3% річних (а.с. 7):

- 2 928,62 грн - інфляційна складова боргу;

- 721,55 грн - 3% річних.

Згідно з долученим до матеріалів справи розрахунком інфляційної складової та 3% річних за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води (а.с. 8), з урахуванням, що сума боргу за спожиті послуги становить 31 657,36 грн, інфляційна складова боргу - 4 627,56 грн; 3% річних - 1 120,50 грн.

На а.с. 9 наявний розрахунок інфляційної складової, 3% річних та пені заборгованості за постачання теплової енергії з урахуванням, що сума боргу за спожиті послуги становить 30 604,80 грн, відповідно до якого:

- 3 477,49 грн - інфляційна складова боргу;

- 822,7 грн - 3% річних;

- 462,19 грн - пеня.

Відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку інфляційної складової, 3% річних та пені заборгованості за постачання гарячої води враховуючи, що сума боргу за спожиті послуги становить 18 759,55 грн (а.с. 10) інфляційна складова боргу - 2 735,91 грн; 3% річних - 650,22 грн; пеня - 349,95 грн.

Згідно з розрахунком інфляційної складової та 3% річних заборгованості за послуги з постачання гарячої води, надані до 01.05.2018 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», та право вимоги, на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (а.с. 11) інфляційна складова боргу становить 4 050,11 грн, а 3% річних становить 975,70 грн.

Зі змісту долученого позивачем розрахунку інфляційної складової та 3% річних заборгованості за послуги з централізованого опалення, надані до 01.05.2018 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», та право вимоги, на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (а.с. 12) інфляційна складова боргу складає 3 510,59 грн, а 3% річних - 845,73 грн.

Також, до матеріалів справи долучено копії корінців нарядів за адресою АДРЕСА_1 : № 25286 від 02.11.2018; № 1950 від 06.04.2019; № 25262 від 25.10.2019; № 71 від 08.04.2020; № 25263 від 16.10.2020; № 1971 від 12.04.2021; № 25278 від 01.11.2021; № 25176 від 20.10.2022; № 1831 від 08.04.2023; № 24191 від 16.10.2023; № 17135 від 28.03.2024 (а.с. 35-41).

Відповідно до підготовленого відповідачем розрахунку заборгованості за послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 та складає 109 471,24 грн з них:

- 8 101,93 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 по 30.04.2018;

- 19 497,74 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.04.2018;

- 22 537,08 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021;

- 31 657,36 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.03.2025;

- 27 677,13 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2025.

Разом з тим, як вказує відповідач, за особовим рахунком № НОМЕР_1 споживачем було заборговано 2055,02 грн. плата за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 по 31.03.2025; 14,18 грн. внески за обслуговування вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.03.2020 по 31.03.2025 та складає разом 2 069,20 грн.

В матеріалах справи також міститься підготовлений відповідачем розрахунок інфляційної складової та 3% річних по заборгованості за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 на загальну суму 18 717,19 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи договору купівлі-продажу квартири посвідченого Куніренко Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 7441 від 22.06.1998 на праві власності належить: ОСОБА_2 - 1/10 частини, ОСОБА_3 - 1/10 частини, ОСОБА_4 - 4/15 частини, 4/15 частини, ОСОБА_5 - 4/15 частини, ОСОБА_1 належить 4/15 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Зі свого боку, виконавець комунальної послуги, зокрема, зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, чинних на період спірний правовідносин (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та постанови № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії».

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На підтвердження заборгованості за спожиті відповідачем до 01.05.2018 послуги, позивач надав копію договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», за умовами якого останній прийняв право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору цесії кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (див. постанову Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15).

З зазначеного вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.05.2020 у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 14-280цс18.

Як зазначено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, підведення централізованого опалення до точки розподілу свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального теплопостачання в повному розмірі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Згідно з розрахунками позивача заборгованість за житлово комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , складається з:

- за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення - 24 210,99 грн;

- за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води - 27 931,78 грн;

- за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення - 19 907,06 грн;

- за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води - 31 657,36 грн;

- за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії - 30 604,80 грн;

- за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води - 18 759,55 грн;

- з плати за абонентське обслуговування послуг за постачання теплової енергії - 1 357,57 грн;

- з плати за абонентське обслуговування послуг за постачання гарячої води - 697,45 грн;

- внесків за обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води - 14,18 грн.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS - CоV - 2» на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020, дія якого постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641 (з урахуванням змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956), від 09.12.2020 № 1236 продовжена до 30.06.2021.

З урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Відповідно до підготовленого відповідачем розрахунку заборгованості за послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 складає 109 471,24 грн з них:

- 8 101,93 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 по 30.04.2018;

- 19 497,74 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.04.2018;

- 22 537,08 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021;

- 31 657,36 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.03.2025;

- 27 677,13 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2025.

Разом з тим, як вказує відповідач, за особовим рахунком № НОМЕР_1 споживачем було заборговано 2055,02 грн плата за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 по 31.03.2025; 14,18 грн внески за обслуговування вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.03.2020 по 31.03.2025 та складає разом 2 069,20 грн.

За змістом ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із розрахунків заборгованості вбачається, що за особовим рахунком НОМЕР_1 споживача утворювалася заборгованість, яка складається зі щомісячних нарахувань.

Отже індекс інфляції та штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦК України слід рахувати щодо кожного окремого періоду з урахуванням збільшення суми заборгованості.

Водночас позивач здійснює нарахування індексу інфляції, 3% річних за період з 01.01.2024 по 31.03.2025, при цьому нараховує на загальну заборгованість за відповідний період по кожній послузі окремо.

У період з 01.01.2024 по 31.03.2025 споживач за особовим рахунком НОМЕР_1 вносить оплату зокрема з 01.05.2024 по 31.05.2024 у сумі 2 630,90 грн за послуги з централізованого опалення, та з 01.07.2024 по 31.07.2024 у сумі 980 грн за централізоване постачання гарячої води. Слід відзначити, що дні фактичної оплати суми не повинні включатися в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань.

При застосуванні індексу інфляції потрібно мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно необхідно вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Відповідачем надано розрахунок інфляційної складової та 3% річних по заборгованості за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 на загальну суму 18 717,19 грн.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 (провадження № 61-406св21) загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

На підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого Куніренко Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 7441 від 22.06.1998 на праві власності належить: ОСОБА_2 - 1/10 частини, ОСОБА_3 - 1/10 частини, ОСОБА_4 - 4/15 частини, 4/15 частини, ОСОБА_5 - 4/15 частини, ОСОБА_1 належить 4/15 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 належить 4/15 частини квартири, а отже, він несе відповідальність в частині наданих послуг відповідно до розміру його частини власності.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово- комунальні послуги, тому враховуючи положення ст. 360 ЦК України зобов`язання з оплати комунальних послуг мають здійснюватися відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, а тому ОСОБА_1 , якому належить 4/15 частини квартири на праві власності має зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг що становить 4/15 частини від суми загального боргу, а саме 34 951,90 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги відповідно до його частки у праві спільної часткової власності що складає 4/15 частки із загальної суми боргу у розмірі 29 744 (двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 08 копійок, з яких: 2 160,51 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 по 30.04.2018, 5 199,39 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.04.2018, 6 009,88 грн за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 8 441,96 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.03.2025, 7 380,56 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2025, 548,00 грн за плату за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 по 31.03.2025, 3,78 грн за внески за обслуговування вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.03.2020 по 31.03.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 3 999,33 грн інфляційну складову боргу, 991,91 грн - 3% річних та 216, 57 грн пеню.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження - місто Київ, площа І.Франка, будинок №5, ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.І.Якимець