Справа № 645/7843/24
Провадження № 2-з/645/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Костіна І.Г. розглянувши заяву адвоката Гофельд Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гофельд Г.С., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в якій просить: визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , та в порядку поділу об`єкта спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; визнати транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER 2011 року випуску, держаний номерний знак: НОМЕР_3 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в порядку поділу об`єкта спільної сумісної власності подружжя, виділити у власність ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER 2011 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_3 та стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER 2011 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_3 у розмірі 211460, 00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.01.2025 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження..

07.01.2025 року адвокатом Гофельд Г.С., через систему електронний суд подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що дана квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача відповідач може здійснити відчуження на користь третіх осіб, та у разу невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо поділу майна.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, позивач звернувся до суду із позовом про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та транспортного засобу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відтак у заяві про забезпечення позову зазначає, що з урахуванням підстав та змісту позову, на її думку, існує реальна загроза здійснення відчуження майна на користь третіх осіб, що може унеможливлює виконання рішення суду, а тому відповідним та співмірним видом забезпечення позову є накладення заборони на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд приймає до уваги, те, що забезпечення позову спрямоване, насамперед, проти дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити, знецінити його тощо. Припущення позивача, викладені у заяві, про те, що невжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, повинні бути достатньо мотивованими. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, така правова позиція міститься у постанові ВС від 17 жовтня 2018 року №183/5864/17-ц (провадження №61-38692св18).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Наприклад, якщо спір стосується частини нерухомого майна, то і будь-які заходи забезпечення позову є доцільними саме щодо спірної частини на яку претендує позивач. В іншому разі, забезпечення позову щодо цілого об`єкту нерухомості, порушить права відповідача або третіх осіб, у разі якщо вони є співвласниками об`єкту нерухомості. Якщо позов майнового характеру, де позовною вимогою є, наприклад, стягнення грошових коштів, то вартість майна відповідача, щодо якого вживаються заходи забезпечення позову судом, повинна бути співмірною з ціною позову, докази цьому повинен надати позивач (експертна оцінка майна щодо якого вживаються заходи забезпечення, тощо). Такої ж аналогії слід притримуватись обираючи інші види забезпечення позову.

На разі правова позиція Верховного Суду, полягає в тому, що слід розрізняти види забезпечення позову у вигляді арешту майна та заборони відчуження такого майна відповідачу. А отже, слід ретельно та правильно обрати вид забезпечення позову, адже від цього залежать правові наслідки виконання відповідної ухвали суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року справа №643/12369/19 пояснив, чим арешт майна відрізняється від заборони на відчуження майна. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Звертається увага на те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову. Обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Суд при вирішенні даного питання повинен надати оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Звертається увага на те, що заборона на відчуження майна є самостійним видом (способом) забезпечення позову, за правовою сутністю обмежує право відповідача розпоряджатися спірним майном, але не позбавляє права власності. Суд при вирішенні даного питання повинен надати оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін.

Таким чином, заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна є вичерпним обмеженням та заходом, який не розповсюджується на інші права власника щодо цього майна, що є суттєвим в процесі виконання ухвали суду.

Тому, суд вважає за можливе вимоги представника позивача адвоката Гофельд Г.С. про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири по АДРЕСА_2 , що зареєстрована на праві власності 18.01.2022 р. на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 черга будівництва) серія та номер ФФБ-16-П/В від 04.06.2019р., укладений між Відповідачем та ТОВ «Харківський регіональний фонд фінансування будівництва» приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тимофєєвою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 120 за ОСОБА_2 , задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву адвоката Гофельд Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності 18.01.2022 р. на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу від 04.06.2019 р. за ОСОБА_2 /реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 120/.

Допустити негайне виконання вжитих заходів забезпечення позову.

Копію ухвали для подальшого виконання видати стороні позивача, а також направити для відома іншим сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Г. Костіна