Суддя Попова В. О.
Справа № 644/4331/21
Провадження № 2/644/1314/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс», про встановлення порядку користування квартирою, виділення в натурі частки квартири та розподілу особового рахунку

У С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення порядку користування квартироюАДРЕСА_1 , в якому просить виділити їй в натурі 1/3 частку квартири за вищевказаною адресою, виділивши в користування житлову кімнату площею 11,5 кв.м. разом з коморою 2,3 кв.м., що максимально відповідає її частці в праві власності на квартиру. Також в позові позивач просить виділити ввдповідачу ОСОБА_2 в натурі 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виділивши в користування житлову кімнату площею 17.3 кв.м. В загальному користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити кухню площею 5,8 кв.м., вбиральню (сполучену) 2,8 кв.м., коридор 3,0;1,5 кв.м. Крім того позивачем заявлено вимогу про зобов?язання Комунального підприємства «Жилкомсервіс» розподілити особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відкрити два особових рахунки відповідно до встановленого порядку користування квартирою та проводити нарахування по окремим особовим рахункам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до встановленого порядку користування квартирою, враховуючи фактичну площу користування кожною особою, а саме: -на ім?я ОСОБА_1 на 1/3 частки квартири на загальну площу 13,8 кв.м., з якої житлова площа складає 11,5 кв.м.; - на ім?я ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири на загальну площу 30.4 кв.м., з якої житлова площа складає 17,3 кв.м. Просить стягнути судові витрати з відповідачів.

Представник КП «Жилкомсервіс» - Пульна Ю.Є. подала відзив на позовну заяву, (а.с.72-73), в якому, заперечуючи проти позовних вимог, мотивувала тим, що сторона позивача не зверталася до КП «Жилкомсервіс» з приводу розподілу особових рахунків, зазначила, вимоги до КП «Жилкомсервіс» заявлено передчасно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс», про встановлення порядку користування квартирою, виділення в натурі частки квартири та розподілу особового рахунку; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.10.2021 призначено у справі судову будівельно - технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.05.2023 відновлено провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 з посади судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 20.06.2023 №643/0/15-23 відповідно до пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 644/4331/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 дана цивільна справа була передана до провадження судді Попової В.О.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс» прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс», про встановлення порядку користування квартирою, виділення в натурі частки квартири та розподілу особового рахунку та призначено справу до судового розгляду по суті.

03 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Шматько Т.М надала заяву про зміну предмету позову.

Протокольною ухвалою суду від 12 серпня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви про зміну предмету позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем її реєстрації, яка підтверджена відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 31.05.2021 (а.с. 37).

Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» надав заяву, (а.с.134), в якій просив розглянути справу за його відсутність.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської

ради, інвентаризаційна справа № 297997, зареєстрований № П-7-17443, станом на 19.03.2018, квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 28,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,3 кв.м., 2-кімната 11,5 кв.м., кухня площею 5,8 кв.м., вбиральня (сполучена) 2,8 кв.м., коридор 3,0;1,5 кв.м., комори площею 2,3 кв.м. В квартирі самочинно прибудовано веранду, площею 9,3 кв.м.

Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. серії та номер 1-431 у спадковій справі № 171/2018 на праві приватної власності належить 1/3 (одна третя) частина двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123523793 від 11.05.2018 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57910627 від 15.10.2019 року.З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 255471856 від 06.05.2021 року вбачається, що відповідачу на праві приватної власності належить 2/3 (дві треті) частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , набуті на підставі:

- свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-430, виданого 11.05.2018 державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори

Козелько Т.М. (1/3 частина),

- свідоцтва про право власності, серія та номер 7-99-174553, виданого 04.06.1999 Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради (1/3 частина).

З висновку експерта №27845/16561-16566 за результатами проведення судової

будiвельно-технiчної експертизи від 20.04.2023 вбачається, щовідповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, поділити, надати варіанти реконструкції квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в натурі відносно частин ОСОБА_1 (1/3 частина) та ОСОБА_2 (2/3 частини) в дольовій власності на квартиру - не виявляється можливим, через причини вказані в дослідженні. Оскільки поділ квартири неможливий, вказати, які безпосередньо роботи необхідно провести по переобладнанню квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відносно частин кожного співвласника квартири не виявляється можливим.

Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина п`ята статті 11 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1) частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з частинами першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (стаття 358 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що «первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їхдомовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються поділу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників».

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6,7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність визначених у статті 358 ЦК України підстав для визначення порядку користування спірним майном з урахуванням часток кожного співвласника у праві власності.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно зі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 №572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору Згідно з пунктом 10 зазначених Правил у разі, коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг, плата розподіляється.

Враховуючи відсутність підстав для визначення порядку користування квартирою, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки про розподіл особових рахунків по оплаті житлово-комунальних послуг по утриманню квартири АДРЕСА_3 .

У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.41 Конституції України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 15, 16, 317, 319, 356, 364, 365 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 19, 82, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Попова