465/845/24
6/465/32/25
У Х В А Л А

09.01.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

з участю секретаря судових засідань Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Бандирського Андрія Стефановича про поворот виконання судового наказу №465/845/24 від 27.05.2024 року, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Бандирський А.С. звернувся до суду із заявою, в якій просив в порядку повороту виконання судового наказу №465/845/24 від 27.05.2024 року, виданого Франківським районним судом м.Львова, стягнути з ЛМКП "Львівтеплоенерго" сплачені грошові кошти, оскільки ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2024 скасовано вищевказаний судовий наказ.

Заявники в судове засідання не з`явився, однак від їхнього представника до суду надійшло клопотання про розгляд заяви без їх участі.

Представник стягувача ЛМКП «Львівтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.10 ст.444 ЦПК України неявка стягувача та боржника не перешкоджає розгляду заяви про поворот виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.05.2024 Франківським районним судом м.Львова видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість в сумі 5 886 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 39 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.11.2024 вищевказаний судовий наказ скасовано.

Статтею 171 ЦПК України передбачено можливість скасування судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Так відповідно до ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Нормами ЦПК України не передбачено прямо можливості подання окремої заяви про поворот виконання судового наказу, однак згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так ч. 9 ст. 444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. З врахуванням наведеного заява про поворот виконання судового наказу розглядається судом, що ухвалив відповідний судовий наказ.

Окрім цього, Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Отже поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновленню у судовому порядку. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18).

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Судом встановлено, що в порядку примусового виконання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року №465/845/24 з ОСОБА_1 було стягнуто 7 586,10 гривень, що підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта за період з 22.08.2024 по 26.08.2024.

Крім того, в порядку примусового виконання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року №465/845/24 з ОСОБА_2 було стягнуто 548,57 грн. (виписка за рахунком НОМЕР_1 від 30.10.2024 року) та 99,03 грн. (квитанція №24336PBNK1007d7d0002), а всього 647,60 грн.

Крім того, в порядку примусового виконання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року №465/845/24 з ОСОБА_3 було стягнуто у межах виконавчого провадження №76018835 грошові кошти в сумі 648,60 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №24390PBNKI0100a40001

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом було скасовано судовий наказ, яким стягнуто з боржників заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), суд приходить до висновку про задоволення заяви про поворот виконання судового рішення та необхідності повернення коштів ОСОБА_1 в сумі 7586,10 грн., ОСОБА_2 в сумі 647,60 грн. та ОСОБА_3 в сумі 648,60 грн.

Щодо судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником заявників на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано: договір №22082405 від 22.08.2024 про надання правової допомоги / юридичних послуг, укладеним між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 ; акт приймання-передачі наданих послуг №22082405 від 28.08.2024 до договору про надання правової допомоги / юридичних послуг №22082405 від 22.08.2024, складеним між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 ; договір №22082404 від 22.08.2024 про надання правової допомоги / юридичних послуг, укладеним між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 ; додаткову угоду до договору №22082404 від 22.08.2024 про надання правової допомоги / юридичних послуг, укладеним між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 ; акт приймання-передачі наданих послуг №22082404 від 24.12.2024 до договору про надання правової допомоги / юридичних послуг №22082404 від 22.08.2024, складеним між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 ; договір про надання правової допомоги №1 від 21.11.2024 року, укладеним між адвокатом Бандирським А.С. та ОСОБА_2 .

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, значення справи для заявників, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимог представника заявників про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 3 500 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 444 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка подана адвокатом Бандирським Андрієм Стефановичем про поворот виконання судового наказу №465/845/24 від 27.05.2024 року задоволити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу №465/845/24 від 27.05.2024 року, виданого Франківським районним судом м. Львова.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 у порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти в сумі 7586 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят шість) гривень 10 копійок.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 у порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти в сумі 647 (шістсот сорок сім) гривень 60 копійок.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 у порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти в сумі 648 (шістсот сорок вісім) гривень 60 копійок.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот ) гривень.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ванівський Ю.М.