Справа № 127/8205/24
Провадження № 22-ц/801/182/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

09 січня 2025 рокуСправа № 127/8205/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ковальчука О.В.,

суддів: Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: командир військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони, Регіонального управління Сил « ІНФОРМАЦІЯ_1 » територіальної оборони, Сил територіальної оборони Збройних Сил України, командувач Сил територіальної оборони Збройних Сил України, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2024 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

27 листопада 2024 року, не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження провадження у справі та розгляду справи по суті в іншому складі суду.

02 грудня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду витребувано вказану справу із Вінницького міського суду Вінницької області.

06 грудня 2024 року з Вінницького міського суду Вінницької області надійшла зазначена цивільна справа для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

10 грудня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду визнано наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року неповажними, вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк протягом десяти днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у якій необхідно зазначити поважні причини для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження. Зокрема, роз`яснено скаржнику, що у випадку невиконання вимог ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, особі, яка подала апеляційну скаргу, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

При постановленні такої ухвали, апеляційний суд виходив з того, що доводи скаржника про те, що строк на апеляційне оскарження визначається із врахуванням вихідних днів, є безпідставними.

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали суду першої інстанції, повторно посилаючись на те, що при визначенні порядку обчислення процесуальних строків днями, законодавством не передбачено поняття «календарних днів», а тому скаржник вважає, що будь-яка невизначеність або можливість двоякого тлумачення норм права має застосовуватись на користь скаржника, відтак переконаний, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованим.

Водночас, апеляційний суд вважає, що наведенні ОСОБА_1 обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її йому (п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу остаточності судового рішення.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» констатував, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» наголошується, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин; при цьому, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Із матеріалів справи встановлено, що копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року було отримано позивачем 06 листопада 2024 року, відтак останнім днем для подачі апеляційної скарги є 21 листопада 2024 року, однак така скарга була подана лише 27 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку.

Що стосується аргументів скаржника про необхідність врахування вихідних днів під час обчислення строку на оскарження, то за правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 19 травня 2004 року у справі №11-рп/2004 (справа про умови дострокового припинення повноважень Верховної Ради України), термін "дні", якщо він уживається у правових актах без застережень, означає лише календарні дні, а якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то днем його закінчення є наступний робочий день.

Отже, встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк на подання апеляційної скарги підлягає обчисленню в календарних днях і з цього періоду не виключаються вихідні, святкові або інші неробочі дні, які враховуються лише при визначенні останнього дня строку.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що позивач пропустив визначений процесуальним законом строк на подання апеляційної скарги з дня отримання ухвали суду першої інстанції, тому відсутні обґрунтовані підстави для його поновлення, враховуючи, що цей самий строк пропущений ним без поважних причин.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», п. 28 у рішенні від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», п. 24 у рішенні від 20 січня 2011 року).

У постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 Верховний Суд зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано.

Отже, у даній справі позивач на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

За таких обставин, заявивши повторне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження та не надав доказів на їх підтвердження, натомість його посилання на те, що такий строк пропущений з наведених вище, на його думку, поважних причин є його суб`єктивним баченням, яке базується на невірному тлумаченні раніше вказаних норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що апеляційний суд визнає неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358, 359, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду у цій справі.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

Т. М. Шемета