Провадження №: 2/336/512/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» в особі представника Семененка А.О. через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначає, що 06.02.2020 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (далі - Позивач) та ТОВ ТД "ДНІПРОАГРОГРУП" (далі Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 15/УА/0215451/2.1.5. (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Відповідно до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 19.01.2021 року о 14:40 у м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA», реєстраційний № НОМЕР_1 та транспортного засобу «DAIMLER», реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у справі 335/934/21, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (ЦК України далі по тексту) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 31 500,00 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» АТ «СК «Країна» було відшкодовано шкоду Страховою компанією Відповідача у розмірі 12 784,00 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що отримана Позивачем від Страхової компанії Відповідача, становить: 18 716,00 грн, яку Позивач на підставі ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦПК України просить суд стягнути з Відповідача разом із судовим збором у розмірі 3028 грн.

Ухвалою судді від 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

13.12.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Насонової М.С. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 18.12.2024 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Правом надання відзиву відповідач не скористався.

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2021 року у справі 335/934/21 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою встановлено, що 19.01.2021 року о 14-40 годині в м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daimler-Benz, д.н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н. НОМЕР_1 , який зупинився позаду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Постанова набрала законної сили 23.02.2021.

Транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , » був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 15/УА/0215451/2.1.5, укладеного між АТ «Страхова компанія «Країна» та ТОВ ТД «Дніпроагрогруп».

20.01.2021 ТОВ ТД «Дніпроагрогруп» звернулося до позивача із повідомлення про подію з ознаками страхового випадку за вказаним договором та заявою про виплату страхового відшкодування.

Того ж дня представником АТ «Страхова компанія «Країна» оглянуто транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з рахунком № НОМЕР_3 , що складений ФОП ОСОБА_2 , вартість ремонтих робіт разом із матеріалами та деталями становить 31 500 грн.

Страховим актом № 15/62304/2.1.5.1 від 29.01.2021 подія кваліфікована як страховий випадок та АТ «Страхова компанія «Країна» прийнято рішення про перерахування страхового відшкодування в розмірі 31 500 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 .

Платіжним доручення № 17679 від 28.01.2021 вказана сума перерахована на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована полісом АР № 5420980, що виданий ТДВ СК «КРЕДО».

Відповідно до платіжної інструкції № 5006 від 12.05.2021 ТДВ СК «КРЕДО сплатило позивачу 12 784 грн.

19.02.2024 АТ «Страхова компанія «Країна звернулося до відповідача із претензією про відшкодування в порядку регресу шкоди у розмірі 18 716 (31 500 12 784) грн, яка була залишена відповідачем без належного реагування.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України, передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" зазначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди в порядку суброгації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» грошові кошти в розмірі 18 716 гривень та судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач АТ «Страхова компанія «Країна», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд.29-а; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 07.01.25