Провадження 2/557/367/2025
Справа 557/747/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Пацка Д.В.,

секретар судового засідання Довгалець Н.М.,

номер справи 557/747/25,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Шелудько О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12.11.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №12.11.2024-100002131.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі - 12000 грн, строком на 140 дні.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31.03.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 34680 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн, по процентам в розмірі 14280 грн, по комісії в розмірі 600 грн, та додаткова комісія в розмірі 1800,00 грн, та неустойка 6000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

З урахуванням викладеного, ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором № 12.11.2024-100002131 від 12 листопада 2024 року, а також судові витрати.

16 червня 2025 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі. Вимоги позивача представник відповідача ОСОБА_2 вважає необґрунтованими та вказує на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставинами, що підтверджують заявлені ним позовні вимоги.

Представник відповідача вказує на відсутність доказів про те, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис на договорі належить саме відповідачу, та що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно вказаного спірного договору. Представник відповідача вважає, що надана позивачем довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 12.11.2024-100002131 від 12.11.2024 не підтверджена належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Долучена довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №106-2404 від 24.04.2025 не є належним доказом отримання відповідачем коштів, оскільки вона не є первинним документом, який би підтверджував отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу, також зазначає, що дана довідка не містить інформації та доказів приналежності платіжної карти саме відповідачу, а не іншій особі. Представник відповідача зазначає, що нарахування позивачем заборгованості за комісією за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12.11.2024 є безпідставним, оскільки зазначена вимога суперечить принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Вказує, що позовна вимога позивача про стягнення неустойки за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12.11.2024 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У відповіді на відзив, яка надійшла через «Електронний суд» 23 червня 2025 року, представник позивача позов підтримав та такий просив задовольнити. Не погоджуючись з аргументами відповідача представник позивача зазначив, що кредитний договір з відповідачем було укладено в електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової, при цьому стороною позивача документи, що складають кредитний договір, підписувались факсимільним підписом, а стороною відповідача - за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний, як фінансовий, і такий було використано відповідачем для підписання кредитного договору, а відтак між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину. Окрім того, представник позивача зазначає, що ТОВ «Споживчий цент» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №12.11.2024-100002131 в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Сторона позивача вважає безпідставними доводи відзиву про не надання позивачем виписки по рахунку, як первинного бухгалтерського документу. Крім того, позивач зазначає, що своїм підписом на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Кредитний договір відповідачкою був укладений після набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною. Відтак, відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладання та не виконання умов кредитного договору. Крім того, позивач враховуючи позицію відповідача, а також необхідність формування та отримання від контрагентів додаткових доказів (довітки ТОВ «Старт Мобайл», Log File, картки субконто та інші), не міг їх подати разом із позовною заявою, а тому просить прийняти додаткові докази.

25 червня 2025 року представник відповідача подала до суду додаткові пояснення у справі, у яких вказала, що разом з відповіддю на відзив позивач не надав жодних доказів, які підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно вказаного спірного договору. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Позивачем також долучено довідку, відповідно до якої «на номер абонента НОМЕР_1 12.11.2024 о 19:18:48 було доставлено SMS повідомлення з текстом: «Код підтвердження : A889 для Паспорту НОМЕР_2 для Договору», проте, із наданої позивачем довідки неможливо визначити приналежність зазначеного номеру НОМЕР_1 відповідачу, а не інший особі. Позивач не спростовував позицію відповідача, яка викладена у відзиві на позовну заяву, стосовно нарахування неустойки та заборгованості за комісією за спірним кредитним договором. Як вже неодноразово зазначалось, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у відповідача, так і встановити її розмір, зокрема, заборгованість за відсотками/тілом кредиту. Тому простить у задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача подала заяву, у якій просила проводити засідання без участі сторони відповідача, а саме без участі ОСОБА_1 та її представника, адвоката Шелудько Оксани Олександрівни.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

12 листопада 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 12 листопада 2024 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, додатку, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено кредитний договір №12.11.2024-100002131 від 12 листопада 2024 року.

За інформацією з довідки ТОВ «СМ Універсал» вих. № 1806/25-3 від 18 червня 2025 року, на номер абонента НОМЕР_1 12.11.2024 о 19:18:48 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження: А889 для Паспорту Е889 для Договору».

Дії відповідача при оформленні кредитного договору фіксувались у електронній інформаційній системі позивача. Позивач додає LOG FILE (Візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника), щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі) за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12 листопада 2024 року.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п.п. 3.1).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п. 3.3 Пропозиції).

Згідно заявки, сума кредиту - 12 000 грн, строк на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 31.03.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 600 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 600 грн. У кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.99% (денна процентна ставка) = (16680/12000)/140x100%. Неустойка: 180 грн. 00.коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Аналогічна інформація щодо умов кредитного договору була доведена до відома відповідача у паспорті споживчого кредиту, який останнім підписано одноразовим ідентифікатором «А889».

ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому не перераховує кошти самостійно, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало через партнера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з яким укладено договір № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000,00 грн підтверджено повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яким було надано послуги з переказу грошових коштів в національній валюті без відкриття рахунку згідно договору ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року, зокрема переказ було здійснено на платіжну картку клієнта: 12.11.2024 19:20:04 на суму 12000,00 грн, номер картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 564642397, призначення платежу: Видача за договором кридиту №12.11.2024-100002131.

Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12 листопада 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 складається із основного боргу 12000,00 грн, процентів 14280,00 грн, комісії за надання 600,00 грн, додаткової комісії 1 800,00 грн, неустойки 6000,00 грн, а всього 34 680,00 грн.

Застосовані норми права

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 11ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Мотиви та висновки суду

Суд, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом установлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 12 листопада 2024 року був укладений кредитний договір №12.11.2024-100002131 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 12000,00 грн строком на 140 днів, тобто до 31.03.2025 року, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором, а також неустойку у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором.

12 листопада 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним.

Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою -розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12.11.2024 року, заборгованість складається із основного боргу 12000,00 грн, процентів за період з 12 листопада 2024 року по 31 березня 2025 року 14280,00 грн, комісії за надання 600,00 грн, комісії за обслуговування - 1 800,00 грн, неустойки - 6000,00 грн, а всього 34 680,00 грн.

Розмір заборгованості у частині розміру тіла кредиту та відсотків за користування кредитом відповідає умовам вказаного договору та узгоджується із Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Нарахування відсотків за користування кредитом здійснено в межах 140-денного строку кредитування, за період з 12 листопада 2024 року по 31 березня 2025 року за погодженою відсотковою ставкою 1 % від суми позики, що становить 120 грн за день користування кредитом.

Крім того такий розрахунок відповідачем не спростований, власних контррозрахунків остання не надала.

Також суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення комісії у розмірі 2400 грн.

Водночас позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 6 000,00 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав.

Заявляючи вказану вимогу, поза увагою позивача залишились положення п.18розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2ст. 4 ЦК України).

Отже, ч. 2ст. 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 6000,00 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.

Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28680,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 12000,00 грн, заборгованість за процентами 14280,00 грн, комісія 2 400 грн.

Розподіл судових витрат

Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2003,32 грн (3 028 х 0,8=2422,40; 28680 х 100 : 34680,00 = 82,7 %; 2422,40 х 82,7 % = 2003,32).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю«Споживчий центр`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №12.11.2024-100002131 від 12.11.2024 року в розмірі 28680 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачений судовий збір в розмірі 2003 (дві тисячі три) гривні 32 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, .;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Суддя Д.В. Пацко