печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-2830/25
12 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Соколова О.М.,
при секретарі судового засідання: Колесник А.Є.,
У травні 2024 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати.
У обґрунтування вимог вказано, що з 26 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ), на підставі Наказу №11-к від 25.02.2019 року прийнятий на посаду начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (далі- Відповідач, ДП "УкрДАГП").
З 01 липня 2019 року Позивача переведено на посаду директора департаменту з господарського забезпечення ДП «УкрДАГП» на підставі Наказу №72-к від 07.07.2019 року
З 22 вересня 2020 року на підставі Наказу №109-к від 22.09.2020 року Позивача переведено на посаду начальника управління господарського забезпечення ДП «УкрДАГП», яку він обіймає і по теперішній час.
Із жовтня 2020 року у Відповідача перед Позивачем почала накопичуватися заборгованість із заробітної плати, що нараховується але не виплачується зі сторони ДП «УкрДАГП».
Розмір наявної заборгованості підтверджується Довідкою про заборгованість із заробітної плати №28 від 06.03.2024 року
Оскільки ДП «УкрДАГП» виплачує заробітну плату нерегулярно, то у Відповідача перед Позивачем, станом на 06.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 282 876,15 грн. (Двісті вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят шість гривень, 15 копійок).
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» на користь ОСОБА_1 331 968,23грн. заборгованості із заробітної плати станом на 20.11.2024 року.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року, відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.
03 грудня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Так, у матеріалах справи наявне клопотання про відкладення розгляду справи, разом з тим, доказів неможливості з`явитися до судового засідання матеріали справи не містять.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що справа перебуває у провадженні тривалий час, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Трудові права працівника гарантовані Конституцією України та законами, іншими підзаконними актами.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).
Судом встановлено, що Позивач 26 лютого 2019 року, на підставі Наказу №11-к від 25.02.2019 року прийнятий на посаду начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство.
З 01 липня 2019 року Позивача переведено на посаду директора департаменту з господарського забезпечення ДП «УкрДАГП» на підставі Наказу №72-к від 07.07.2019 року
З 22 вересня 2020 року на підставі Наказу №109-к від 22.09.2020 року Позивача переведено на посаду начальника управління господарського забезпечення ДП «УкрДАГП», яку він обіймає і по теперішній час.
З матеріалів справи вбачається, що із жовтня 2020 року у Відповідача перед Позивачем почала накопичуватися заборгованість із заробітної плати, що нараховується але не виплачується зі сторони ДП «УкрДАГП».
Розмір наявної заборгованості підтверджується довідкою про заборгованість із заробітної плати №28 від 06.03.2024 року та довідкою про заборгованість із заробітної плати станом на 20.11.2024 року.
Так, станом на 20.11.2024 року у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість у розмірі 331 968,23 грн.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.
Відповідно до ст. 3 КЗпП України - законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно зі ст. 21, 43, 46 Конституції України, ст. 94, 115 КЗпП України, ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» - кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частиною першою статті 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою статті 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в частині п`ятій статті 97 КЗпП України.
Відповідно до вимог передбачених ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншими уповноваженими на представництво трудовим договором органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до положень ч.1 ст. 76 ЦПК України, - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Аналізуючи зібрані докази в сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення невиплаченої заробітної плати.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.94,97, 115 КЗпП України, ст.ст. 12,13,77,79, 81,263,264,279,280,352,354, 355, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати - задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 331 968,23 грн.
Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 69, .

Суддя О.М.Соколов