Справа № 208/117/25
№ провадження 2/208/1960/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Гречана В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська», третя особа: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці «про зобов`язання вчинити певні дії»,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Смаль О.П., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська», третя особа: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці «про зобов`язання вчинити певні дії».

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.175,177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не додано до заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у повному обсязі, або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за вимоги пов`язані з розглядом трудовго спору, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» .

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як слідує із змісту позовної заяви, наведених позивачем мотивів та додатків до позову, останній просить стягнути заборгованість середнього заробітку за час затримки видачі наказу про звільнення.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також в своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку зі звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).

Отже, оскільки предметом цього позову є стягнення середнього заробітку за час затримки видачі наказу про звільнення, а не стягнення заробітної плати, тому його доводи щодо наявності пільг при зверненні до суду із зазначеними у позовній заяві вимогами з підстав, наведених у позові, судом до уваги не беруться.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 3 028 гривень.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява містить вимогу майнового характеру: стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені на дату подачі позовної заяви позивачем зазначено в розмірі 248101,40 грн. Тому, на разі до сплати підлягає судовий збір в розмірі 2 481,01 грн.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 185, 187 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська», третя особа: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці «про зобов`язання вчинити певні дії» - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Гречана