Провадження № 2-н/161/2824/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

30 грудня 2025 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2025 року, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», на адресу суду надійшла вказана заява.

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, з таких підстав.

Частиною сьомою статті 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Слід зазначити, що заява про видачу судового наказу, за аналогією закону, є заявою по суті справи, оскільки з неї починається провадження у справі.

З матеріалів справи слідує, що у боржника відсутній електронний кабінет в підсистемі ЄСІСТ «Електронний суд», а тому копія заяви по суті справи та документів, що до неї додаються, мали бути надіслані заявником боржникам у паперовій формі листом з описом вкладення, а відповідні докази надсилання додані до заяви.

Проте всупереч вищенаведеному заявник не надав суду доказів надсилання боржнику заяви про видачу судового наказу та документів, що до неї додаються.

Оскільки чинним процесуальним законом не передбачено наслідків невиконання заявником приписів ч.7 ст.43 ЦПК України під час подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі, враховуючи, що можливість залишення таких заяв без руху також не передбачена, суд дійшов висновку, що за аналогією закону слід застосувати приписи п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України та відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з невідповідністю заяви за своєю формою та змістом вимогам процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з для її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська