Справа № 473/5801/24
РІШЕННЯ

іменем України

"03" січня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., представниці заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа, в якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області померла його мати - ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину та звернувся до Вознесенської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила ОСОБА_2 у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності документального підтвердження наявності між заявником та спадкодавицею родинних відносин (існують розбіжності в прізвищах: у свідоцтві про народження прізвища заявника та його матері зазначені (російською мовою) як « ОСОБА_4 »; у свідоцтві про смерть спадкодавиці її прізвище зазначено як « ОСОБА_5 ») та відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі на будинок прізвище спадкодавиці, як співвласника майна, зазначено (російською мовою) як « ОСОБА_4 »).

У зв`язку з цим ОСОБА_2 просив про встановлення в судовому порядку між ним та ОСОБА_3 факту родинних відносин, а також факту належності спадкодавиці правовстановлюючого документа, який підтверджує належність останній спадкового майна, вказуючи на те, що можливість встановлення таких фактів в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена.

В судовому засіданні, яке проводилося без участі заявника ОСОБА_2 , його представниця ОСОБА_1 заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи - Олександрівської селищної ради в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує.

Оскільки матеріали містять необхідні для вирішення справи інформацію та докази, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представниці заявника ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області померла мати заявника - ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину та звернувся до Вознесенської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила ОСОБА_2 у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності документального підтвердження наявності між заявником та спадкодавицею родинних відносин (існують розбіжності в прізвищах: у свідоцтві про народження прізвища заявника та його матері зазначені (російською мовою) як « ОСОБА_4 »; у свідоцтві про смерть спадкодавиці її прізвище зазначено як « ОСОБА_5 ») та відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі на будинок прізвище спадкодавиці, як співвласника майна, зазначено (російською мовою) як « ОСОБА_4 »).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п.п. 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , згідно яких спадкодавиця дійсно була матір`ю заявника, тривалий час проживала з ним, вказані особи мали відносини, характерні для матері та сина. Заявник ОСОБА_2 після припинення спільного проживання часто навідував матір, піклувався про неї, після смерті останньої поховав її;

- копією будинкової книги для реєстрації громадян в житловому будинку АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час були зареєстровані та мешкали за цією адресою;

- наявністю в заявника особистої та іншої документації спадкодавиці;

- іншими доказами в сукупності.

Факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили, що ОСОБА_3 дійсно була співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 та постійно проживала за цією адресою;

- копією будинкової книги для реєстрації громадян в житловому будинку АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_3 до моменту смерті була зареєстрована та мешкала за вказаною адресою;

- наявністю у спадкодавиці (за життя) правовстановлюючого документа та іншої технічної документації щодо будинку;

- іншими доказами в сукупності.

Можливість встановлення фактів родинних відносин та належності правовстановлюючого документа в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена.

З матеріалів справи не вбачається спору про право.

Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21 вересня 1993 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №1471.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв