справа № 462/7004/22
УХВАЛА

09 січня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Магери Руслана Юрійовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 адвокат Магера Р.Ю. звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі №462/7004/22, обґрунтовуючи заяву тим, що заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/7004/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя від 23.10.2023 року скасовано ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.11.2024 року, а тому відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 заходи обмеження права виїзду відповідача за межі України.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, адвокат Магера Р.Ю. подав суду заяву, у якій просив проводити розгляд даної заяви у його відсутність, подану заяву підтримав повністю.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Представник ОСОБА_2 адвокат Мацух Ю.І. у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

Суд критично оцінює клопотання адвоката Мацух Ю.І., оскільки у такому не наведено обставин, які перешкоджали її явці у судове засідання 09.01.2025 року, натомість вказано про зайнятість у інших судових засіданнях призначених на 10.01.2025 р.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що неявка учасників справи, за відсутності поважних причин, не перешкоджає розгляду заяви по суті за наявними матеріалами справи.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи №462/7004/22, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як встановлено судом, 23.10.2023 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 631925 грн. 00 коп., що складають частину від вартості спільного майна подружжя, а саме: автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 550, 2014 року випуску, об`єм двигуна 4663 куб.см. (вартість якого складає 1 263 850 грн. 00 коп.) Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 319 (шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 30 коп.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.11.2023 року ухваленому у справі стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.08.2024 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича. Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Азербайджану, паспорт № НОМЕР_1 , виданий МЗС Азербайджану від 05.06.2015 року, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту повного виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі 462/7004/22 (виконавче провадження №73693107).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.11.2024 року скасовано заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2023 року та додаткове рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.11.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Таким чином, оскільки на даний час заочне рішення суду, на виконання якого було застосовано такий захід забезпечення як тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, скасоване, суд приходить до переконання, що підстава для такого обмеження відсутня, а тому заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Магери Руслана Юрійовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Азербайджану, паспорт № НОМЕР_1 , виданий МЗС Азербайджану від 05.06.2015 року, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 ), застосоване ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року у справі №462/7004/22.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання , або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю. Л.