Справа №339/461/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої пенсії,- В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно: грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болехів.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року (справа № 300/4958/22) зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_3 з 01 квітня 2019 року відповідно до нової оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07 липня 2021 року № 9/1/2136 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, яку він обіймав на день звільнення з військової служби, з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премії - у розмірах станом на 05 березня 2019 року, для перерахунку пенсії, у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та провести виплату за перерахованою пенсією, з урахуванням виплачених раніше сум.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання вказаного рішення проведено перерахунок пенсії та різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01 квітня 2019 року по 28 лютого 2023 року, яка підлягає до виплати, становить 208 435, 14 гривень.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті позивач була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем та згідно ст. 1268 ЦК України, є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після його смерті.

Але відповідач відмовив їй у виплаті коштів у сумі 208 435, 14 гривень, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 61 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

А також зазначив, що вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Оскільки відповідач такою неправомірною відмовою порушує спадкові права позивача, просить позов задоволити.

14 листопада 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

Представник відповідача начальник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області Панас З.М. подала до суду відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Обгрунтовує тим, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема вказує, що згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 у справі № 300/4958/23 обліковується борг в сумі 208435,14 грн. за період з 01.04.2019 по 28.02.2023, який включений в Реєстр виконання судових рішень.

Однак, вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки, виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. (а.с.40-47).

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подав додаткові пояснення, в яких не погоджується з аргументацією відповідача зазначеною у відзиві та вказав, що відзив подано з порушенням строків (кінцевий строк подачі 30 листопада 2024 року, подано 12 грудня 2024 року), що дає підстави вирішувати справу за наявними матеріалами (а.с.52-53).

Суд, встановивши, що представником відповідача подано відзив з порушенням строку і не подано клопотання про його поновлення, погоджується з доводами представниками позивача та згідно ч.2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подавши клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.44, 54).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які дослідженні в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї, як спадкоємця першої черги після смерті чоловіка, права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з 16.11.1972 року у шлюбі із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилася спадщина (а.с. 6, 7).

Позивач, яка була зареєстрована та проживала з спадкодавцем (а.с.8) та як той з подружжя, який його пережив, у першу чергу має право на спадкування за законом та є єдиною особою, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с.8).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 перебував на обліку у відповідача, отримуючи пенсію, як військовослужбовець ( а.с.12) та звертався за захистом своїх порушених прав на виплату пенсії у належному розмірі до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Так, рішенням суду від 05 січня 2023 року в справі №300/4958/22, яке набрало законної сили 07 лютого 2023 року, його позовні вимоги задоволено.

Визнавши протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, суд зобов`язав ГУ ПФУ в Івано- Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_3 з 01 квітня 2019 року відповідно до нової оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.07.2021 року № 9/1/2136 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, яку він обіймав на день звільнення зі служби, з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премії, - у розмірах станом на 05.03.2019 року, для перерахунку пенсії, у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та провести виплату за перерахованою пенсією, з урахуванням виплачених раніше сум.

Не дивлячись на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021було зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, окрім здійснення перерахунку пенсії, виплатити недоплачену суму пенсії, вказана сума доплати до пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_3 не була виплачена, що не оспорюється відповідачем у цій справі (а.с.13).

Приватним нотаріусом Барабаш Р.С. заведено спадкову справу № 59/2024 за заявою позивача та 20 липня 2024 року подано запит до відповідача щодо наявності невиплаченої пенсії та інших грошових компенсацій на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідач, даючи відповідь на запит, визнав про те, що згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року № 300/4958/22, обліковується борг в сумі 208435,14 грн. за період 01 липня 2019 року по 28 лютого 2023 року (а.с.10-11).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як отримувач пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с.12, 14).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.1219 ЦК України, передбачені права та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами 2,3 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення ч.ч. 2,3ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.61 вказаного Закону, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але законне надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом абозаконом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьомастатті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тлумачення ст. 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії.

У розумінні положень ст. 1227 ЦК України, ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина, яка, крім іншого складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії розмір якої становить 208435.14 грн за період з 01 квітня 2019 року по 28 лютого 2023 року.

Позивач є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого чоловіка, інші спадкоємці першої черги, які би прийняли спадщину у встановленому законом порядку відсутні.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і їх слід задоволити.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір, що в даному спорі становить 2084грн. 35 коп., у разі задоволення позову покладається на відповідача.

На підставі наведено, керуючись ст.141, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом - нараховану та недоотриману пенсію в розмірі 208435 (двісті вісім тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 14 коп після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом нараховану та недоотриману за життя чоловіка ОСОБА_3 пенсію в розмірі 208435 (двісті вісім тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 14 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2084 (дві тисячі вісімдесят чотири) грн 35 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_1 виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області 29 червня 1996 року, місце проживання АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - вул. С.Стрільців, 15 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, .

Суддя Головенко О.С.