Справа № 718/8/25
Провадження №2/718/2/25
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"03" січня 2025 р. м. Кіцмань
Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи орган опіки та піклування Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, Управління праці і соціального захисту Вижницької ОВА про встановлення факту самостійного виховання дитини, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з описаним вище позовом і просить встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи у т.ч. справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
За ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.
При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.
Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до суду оформив свої вимоги у вигляді позовної заяви, а прохальну частину сформулював як: «прошу постановити рішення, яким встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 », при цьому посилається на ст. 175 ЦПК України. Учасниками спірних правовідносин ОСОБА_1 визначив: позивач він, відповідач - ОСОБА_2 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, Управління праці і соціального захисту Вижницької ОВА. Розмір судового збору позивачем сплачений в розмірі, передбаченому за розгляд позовів немайнового характеру (1211,20 грн.).
Водночас, позовна заява презюмує вимоги щодо спору про право. При цьому позивач не вказує, яким саме чином зазначений ним відповідач порушив його права чи законні інтереси, що зумовило б його звернення по судовий захист та встановлення судом бажаного для нього факту. Інших вимог, які би підлягали розгляду у порядку позовного провадження, позивачем не заявлено.
Тобто позивач просить розглянути в позовному провадженні лише вимогу про встановлення факту, яка може бути розглянута в окремому провадженні.
При цьому, позивач додав до позовної заяви висновок органу опіки та піклування виконкому Брусницької сільської ради № 08.02-16/922 від 09.10.2024 «Про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини», в якому цей орган визнав, що «батько може претендувати на визнання факту самостійного виховання ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ».
Метою встановлення факту самостійного виховання дочки позивач зазначив оформлення документів, необхідних для отримання передбаченої законом соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховую дитину, реєстрації місця проживання дитини, отримання відстрочки від мобілізації.
Проте, на сьогодні існує юридична прогалина на законодавчому рівні, яка не надає чіткого визначення, що слід розуміти під особою, яка самостійно виховує дитину. Існує тільки поняття «одинокої матері».
А тому для вирішення даної колізії Касаційний адміністративний суд у справі №822/2446/17 від 13 червня 2018 року вказав, що хоч і поняття «одинокого батька» не закріплено в положеннях українського законодавства, в даному випадку можливе застосування аналогії закону щодо поняття «одинокої матері», тлумачення якого наводиться в п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 1992 року № 9. Таким чином, для того, щоб підтвердити статус «одинокого батька», потрібно застосовувати ту саму процедуру та документи, що необхідні і для встановлення статусу «одинокої матері». Тобто, у поза судовому порядку. Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Вказані обставини свідчать про відсутність передумов відкриття провадження в справі за заявленим позовом та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 186 ЦПК України, до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.
За ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Отже, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини підлягає вирішенню в поза судовому порядку.
Керуючись ст.186 ЦПК України, суд
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи орган опіки та піклування Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, Управління праці і соціального захисту Вижницької ОВА про встановлення факту самостійного виховання дитини, -
Роз`яснити позивачу, що він має право подати позов (заяву) на загальних підставах, оскільки, відмова у відкритті провадження по справі не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Василь Скорейко