Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3001/24
Провадження № 2/376/140/2026
У х в а л а

13 лютого 2025 року Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування -

В с т а н о в и в:

04.10.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 04.10.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Однак, в підготовчому судовому засіданні при вивченні письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою майнового характеру, при цьому не сплативши судовий збір, посилаючись на, те що вона є внутрішньо переміщеною особою, а тому просить звільнити її від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ч. 1ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.3 ч.3ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається реальною вартістю майна.

Згідно п.9 ч.1ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 176, п. 3 ч.3 ст.175ЦПК такий обов`язок покладається на позивача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, оцінка вартості спірного майна відсутня.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи, що у матеріалах позовної заяви відсутні належні та достатні докази, що підтверджують реальну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна на момент звернення до суду, яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи, ін.) та сплатити судовий збір за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог майнового характеру, судовий збір сплачується, виходячи з ціни позову.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Проте вказані вимоги позивачем не виконані. Оцінку вартості майна суду не надано, у позові зазначено, що ціна позову не визначена. Також, суд зауважує, що законом не визначено звільнення осіб від сплати судового збору у зв`язку з тим, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено ставку судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України , -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Коваленко