Провадження № 22-ц/812/35/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2025 року м. Миколаїв

справа № 490/4287/24

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Серебрякової Т.В., Ямкової О.О.,

переглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Біловим Ігорем Валентиновичем, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 27 серпня 2024 року під головуванням судді Черенкової Н.П., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач зазначала, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 01 червня 2011 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків щодо утримання спільних дітей.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 10 000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_2 - адвокат Білов І.В. -зазначав, що з огляду на розмір отримуваних відповідачем доходів, який офіційно не працевлаштований, він не може сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка. Вказує, що середня заробітна плата по Миколаївській області у червні 2024 року становить 17755 грн. та враховуючи, що позивачка вже отримує призначену державою допомогу на дитину з інвалідністю в сумі 2304,30 грн, вважає, що справедливим встановлення суми аліментів 6000 грн. на двох дітей. При цьому відповідач не відмовляється надавати дітям додаткову допомогу виходячи з їх потреб та наявних можливостей. З урахуванням викладеного, представник відповідача просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 6000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2024 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 7000 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи з 10 травня 2024 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що стягнення на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі по 10 000 грн на кожну дитину може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача. З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин справи, зважаючи на вік дітей (13 і 6 років), те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі по 7 000 грн на кожну дитину щомісячно,.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Білов І.В., посилаючись на ті ж самі аргументи, що і у відзиві на позовну заяву, які, на думку апелянта, були безпідставно не враховані судом першої інстанції, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 7000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка правом на подачу відзиву не скористалась.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК справа розглядається апеляційним судом без виклику учасників справи.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони з 01 червня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

На час звернення до суду з даним позовом сторони не змогли дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання синів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статей 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вищевикладені вимоги закону суд дійшов правильного висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Такий же розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".

На думку колегії суддів, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не в повній мірі врахував вищевикладені вимоги закону, не надавши оцінки матеріальному становищу відповідача, який офіційно не працевлаштований, фактично працює таксистом на власному транспортному засобі та отримує нестабільні доходи. Крім того, визначаючи аліменти у розмірі 7000 грн на кожну дитину щомісячно, суд першої інстанції не врахував, що позивачка отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю - ОСОБА_4 - щомісячно у розмірі 2304 грн 30 коп.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що позивачка ОСОБА_1 може використати своє право на отримання від відповідача фінансування (покриття) додаткових витрат на дітей відповідно до ст. 185 СК України за окремим позовом.

За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на синів в розмірі 7000 грн на кожну дитину щомісячно буде значно перевищувати встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тоді як доказів достатності у відповідача заробітку (доходу) для сплати аліментів у визначеному судом розмірі - відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів необхідно змінити, зменшивши їх щомісячний розмір до 4000 грн на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів підлягає зміні.

Отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Біловим Ігорем Валентиновичем задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2024 року в частині розміру аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підлягають стягненню з ОСОБА_2 змінити, зменшивши їх з 7000 грн до 4000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10 травня 2024 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Т.В. Серебрякова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 13 січня 2025 року