Номер провадження: 22-ц/813/3564/25
Справа № 161/6452/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів:Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганна Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганна Анатоліївна,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що він є сином ОСОБА_4 , якій на праві особистої приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 369371496 від 12.03.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.09.2020 року, за життя заповіту не складала, у зв`язку із чим після її смерті спадкування відбувалось за законом.

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганною Анатоліївною відкрито спадкову справу, але спадкове майно відсутнє, оскільки, єдине майно спадкодавця - це була квартира АДРЕСА_1 , яка подарована за договором дарування від 20.07.2020 року, укладеного між ОСОБА_4 , від імені якої на підставі довіреності від 17.06.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Акаєвою А.В., реєстровий номер № 497-498, діяв ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 .

Позивач стверджував, що оскільки у спадкодавця окрім вищевказаної квартири, іншої власності не було, а дане майно подаровано його сину ОСОБА_5 , подавати заяву про прийняття спадщини не було необхідності, так як майно, на яке можливо отримати право власності під час спадкування відчужене, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 відповідно заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законом до нотаріуса не подав.

Разом з тим, зауважував, що у квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсною вищевказаної довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Акаєвою А.В., зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій під номером № 497-498 від 17 червня 2020 року, яка видана ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 ; визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицьким О.В., зареєстрований в реєстрі за № 603 від 20 липня 2020 року та скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення про держреєстрацію-індексний номер 53203296 від 20 липня 2020 року).

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07.12.2023 року по справі № 521/5938/21 вказані позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Позивачем вказане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку та розгляду апеляційного провадження на момент звернення до суду із позовною заявою триває.

Позивач зауважував, що 19.01.2024 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. для одержання на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за вих. № 4/02-31 від 19.01.2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку, наданого законом для прийняття спадщини, у зв`язку із чим звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з метою захистити свої права на спадщину, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме захистом своїх прав передбачених ч. 1 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за законом має право прийняти спадщину та ст. 1223 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Крім цього, позивачем також зазначено, що з 2016 року до теперішнього часу бореться за життя у зв`язку з наявністю онкологічного захворювання, що підтверджується відповідною медичною документацією.

З огляду на викладене, позивач просив суд визначити додатковий строк терміном в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст судового рішення

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 26.11.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнив частково. Визначив ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що, зважаючи на те, що у померлої ОСОБА_4 на день смерті не було майна, яке б можна було успадкувати, так як належну їй квартиру АДРЕСА_1 подаровано сину позивача, про що позивачу було відомо і зважаючи на те, що він в шестимісячний строк з дня постановлення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року у справі № 521/5938/21 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважав, що у позивача існували поважні та об`єктивні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у строк, встановлений чинним законодавством, тому визначив строк терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зазначаючи, що відповідний термін буде достатнім для подання відповідної заяви позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Сініцина О.П., просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для справи та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, ненаданням оцінки доводам сторін, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що, задовольняючи позовні вимоги щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 1270 ЦК України, вважав, що звернення позивача до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в шестимісячний строк з дня постановлення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року у справі № 521/5938/21 є поважною та об`єктивною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто, на думку скаржника, суд першої інстанції пов`язує строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України не з часом відкриття спадщини (31.08.2020 року), а з днем ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси. у справі № 521/5938/21, тобто з 07.12.2023 року, що не відповідає законодавчо визначеному строку для прийняття спадщини.

Окрім наведеного, скаржником також зауважується щодо неврахуванням судом першої інстанції під час розгляду справи по суті висновків викладених у постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 234/17511/19, від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 29 травня 2024 року у справі № 757/48977/2, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 у справі № 686/5757/23.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.01.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам провадження їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу/письмових пояснень відповідно до положень ст. 360 ЦПК України.

Адвокат Сініцина Оксана Петрівна, яка діє від імені ОСОБА_2 , копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримала 10.01.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 в електронному кабінеті Електронного суду 10.01.2025 року отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та 28.12.2024 року копію апеляційної скарги з додатками, що підтверджується довідками.

Приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганні Анатоліївні копію апеляційної скарги з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження направлено на електронну пошту, що підтверджується супровідним листом та підтвердженням про отримання.

В судовому засіданні 27.11.2025 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, відзив адвоката Згоди Олексія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку для його подання та відсутності клопотання щодо поновлення такого строку.

Як зазначалося вище ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 10.01.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду. Проте відзив на апеляційну скаргу подано 24.03.2025 року через систему Електронний суд, тобто з пропуском строку. Із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не звертався.

ОСОБА_1 та його представник Згода Олексій Олександрович судові повістки отримали 08.08.2025 року в електронних кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.

Адвокат Сініціина Оксана Петрівна, яка діє від імені ОСОБА_2 , судову повітку отримала 08.08.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_2 повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у відповідності до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганна Анатоліївна судову повістку отримала за допомогою засобів поштового зв`язку 04.11.2025 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Представник позивача адвокат Згода О.О. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Радченко М.А. доводи апеляційної скарги підтримала.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що, зважаючи на те, що у померлої ОСОБА_4 на день смерті не було майна, яке б можна було успадкувати, так як належну їй квартиру АДРЕСА_1 подаровано сину позивача, про що позивачу було відомо і зважаючи на те, що він в шестимісячний строк з дня постановлення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року у справі № 521/5938/21 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважав, що у позивача існували поважні та об`єктивні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у строк, встановлений чинним законодавством, тому визначив строк терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зазначаючи, що відповідний термін буде достатнім для подання відповідної заяви позивачем.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.

ОСОБА_4 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2006 року Одеси (справа 2-6171/06), на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

20.07.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицьким О.В. посвідчено договір дарування, згідно з яким ОСОБА_1 , який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 17.06.2020 року, подарував безоплатно, а ОСОБА_5 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, яка належала ОСОБА_4 на праві власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.09.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №8845.

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст. ст. 1216,1218 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався.

Відповідачем ОСОБА_2 21.02.2021 року подано до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі якої заведено спадкову справу № 02/2021.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07.12.2023 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13.08.2024 року, по справі № 521/5938/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання довіреності та договору дарування квартири недійсними; визнано недійсною довіреність від 17.06.2020 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Акаєвою Анастасією Вікторівною та зареєстровану в реєстрі за № 497, 498; визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу Крицьким Олександром Васильовичем та зареєстрований в реєстрі за № 603 від 20.07.2020 року; скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію індексний номер 53203296 від 20.07.2020 року).

17.01.2024 року ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за вих. № 4/02-31 від 19.01.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, наданого законом для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідні висновки містяться також в постановах Верховного Суду від 05.11.2025 року у справі № 202/8070/23, від 26.11.2025 року у справі № 676/471/25).

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (постанов Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23).

Строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні (постанова Верховного Суду від 02 .02.2022 року у справі № 756/957/18).

При цьому, як зазначалося вище оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24.09.2025 року у справі № 306/355/23).

Верховний Суд також звертав увагу, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (постанов Верховного Суду від 17.11.2022 року у справі № 703/1836/20).

Положеннями ст. ст. 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповдіно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався на факт обізнаності, що на момент смерті ОСОБА_4 єдине майно, яке перебувало у її власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м. остання за життя подарувала за договором дарування від 20.07.2020 року. Зазнає що хворіє на онкологічне захворювання.

Зауважує, що після ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси рішення від 07.12.2023 року, яким визнано недійсним довіреність від 17.06.2020 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Акаєвою Анастасією Вікторівною та зареєстровану в реєстрі за № 497, 498 та договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу Крицьким Олександром Васильовичем та зареєстрований в реєстрі за № 603 від 20.07.2020 року; скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію індексний номер 53203296 від 20.07.2020 року), він звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Натомість слід зауважити, що положеннями ч. 1 ст. 1269, ч. 1ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто саме з вказаної дати розпочався відлік встановленого вищевказаними положеннями ст. 1270 ЦК України строк для звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 із заявою у встановлений шестимісячний строк не звертався, що вбачається з копії спадкової справи № 02/2021 та останнім не заперечується.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто прийматиме спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, а також Верховний Суд у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Отже посилання позивача, який є спадкоємцем першої черги, на відсутність на час відкриття спадщини спадкового майна не свідчить про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, про вірогідність порушених прав позивач міг дізнатися після того як у квітні 2021 року коли ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання довіреності та договору дарування квартири недійсними та скасування запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 приймав участь у розгляді даної справи.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що початок перебігу строку на звернення із заявою про прийняття спадщини не пов`язується із ухваленням рішення або набрання ним законної сили.

Отже, факт обізнаності позивача щодо відсутності будь-якого іншого спадкового майна та передачу квартири внуку померлої ОСОБА_4 , зважаючи на вищевикладені положення щодо визначення поважності причин пропуску такого строку, не можуть вважатися судому розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України об`єктивними та істотними труднощами, які перешкоджали останньому звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини, адже останній був обізнаний щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 , натомість із відповідною заявою у визначений судом шестимісячний строк не звертався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зауважити щодо помилковості висновків суду в частині визначення початку відліку визначеного ст. 1270 ЦК України строку прийняття спадщини саме з моменту ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси 07.12.2023 року рішення у справі № 521/5938/21 про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання довіреності та договору дарування квартири недійсними, адже вказаний строк розпочинає свій відлік саме з моменту відкриття спадщини, а саме 31.08.2020 року. При цьому, слід зауважити, що із зазначеними позовними вимогами у справі № 521/5938/21 ОСОБА_2 звернулася в квітні 2021 року.

Слід зауважити, що до складу спадкового майна входить не тільки нерухоме майно, а й речей звичайної домашньої обстановки та вжитку.

Посилання позивача на перебування в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси вказаної цивільної справи відносно нерухомого майна, яке належало на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_6 не є поважними причинами пропуску встановленого шестимісячного строку в розумінні положень ст. 1272 ЦКУ України, оскільки ніяким чином не перешкоджали останньому звернутися із даною заявою у встановлений строк.

Стосовно посилань позивача на наявність онкологічного захворювання та перебування на лікуванні з 2016 року, що підтверджується відповідною медичною документацією, як на поважну причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем на підтвердження вищенаведених обставин долучено до матеріалів повної заяви наступну медичну документацію, а саме: епікриз згідно якого ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 11.1.2016 року по 27.01.2016 року, з 13.03.2017 року по 03.04.2017 року, з 26.09.2019 року по 09.10.2019 року; комісійний висновок № 000001324 від 28.05.2020 року; консультативні висновки № 000038791 від 17.09.2020 року, № 000040455 від 17.12.2020 року, № 000041923 від 11.03.2021 року, № 000049901 від 08.12.2022 року.

Разом з тим, надана позивачем документація в своїй сукупності підтверджує факт наявності в останнього відповідного онкологічного захворювання, однак не підтверджує, що наявність такої знаходиться безпосередньо в причинному зв`язку із неподання даної заяви у визначений шестимісячний строк, зважаючи на вказані в даних документах проміжки часу та твердження позивача про обізнаність щодо дати відкриття спадщини та відповідно свідоме не подання такої заяви з огляду на дарування вищевказаного нерухомого майна, яке належало на праві власності померлій ОСОБА_6 її внуку ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, колегія суддів вважає за необхідне зауважити щодо помилковості висновків суду про поважність наведених ОСОБА_1 причин пропуску строку визначеного ст. 1272 ЦК України та наявність в даному випадку підстав для задоволення позовних вимог про встановлення додаткового строку, з огляду на встановлені судом обставини справи та обґрунтованість наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правоскасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України). Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси із ухваленням нового.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 1816,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 9364-6857-5016-7517 від 25.12.2024 року.

Оскільки за результати перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним судом встановлено наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , у відповідності до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України, апеляційним судом здійснюється розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 61816,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко