Справа № 939/2335/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8377235, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 06 червня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 06062025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46980 грн, з яких 17400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20880 грн сума заборгованості за відсотками, 8700 грн сума заборгованості за пенею і штрафами. Крім того, 08 листопада 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 73874317, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27 березня 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9669 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 225 грн сума заборгованості за відсотками, 5994 грн сума заборгованості за пенею, 450 грн комісія за надання кредиту. В зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами № 8377235 від 12 жовтня 2024 року та № 73874317 від 08 листопада 2024 року в загальному розмірі 56649 грн і відшкодувати судові витрати.

За ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; у встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані в зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов суду не подав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8377235 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора С9793, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 17400 грн строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1% в день. Відповідно до п. 6.4. договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 1566 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання і в розмірі 348 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (а.с. 7-16, 17-19, 20).

Згідно з розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором за період з 12 жовтня 2024 року по 05 червня 2025 року становить 46980 грн і складається із 17400 грн основний борг, 20880 грн проценти; 8700 грн штраф (а.с. 21-25).

На підставі договору факторингу № 06062025, укладеного 06 червня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», і реєстру боржників до нього, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8377235 у розмірі 46980 грн, яка складається із 17400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20880 грн сума заборгованості за відсотками, 8700 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 26-31).

Крім того, 08 листопада 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 73874317, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 56668, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн строком на 30 днів до 07 грудня 2024 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,750% в день, комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту, що становить 450 грн, і пені в розмірі 2,7% в день (а.с. 37-44, 45-46).

Згідно з розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 9669 грн і складається із 3000 грн тіло кредиту, 225 грн проценти, 5994 грн пеня, 450 грн комісія (а.с. 53-54).

На підставі договору факторингу № 27/03/25, укладеного 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», і реєстру боржників до нього, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 73874317 від 08 листопада 2024 року в розмірі 9669 грн, яка складається із 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 225 грн сума заборгованості за відсотками, 5994 грн сума заборгованості за пенею, 450 грн комісія за надання кредиту (а.с. 47-52).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість:

- за договором № 8377235 про надання споживчого кредиту від 12 жовтня 2024 року в розмірі 38280 грн, яка складається із 17400 грн заборгованість за тілом кредиту, 20880 грн заборгованість за відсотками;

- за договором надання коштів у кредит № 73874317 від 08 листопада 2024 року в розмірі 3675 грн, яка складається із 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 225 грн заборгованість за відсотками, 450 грн комісія за надання кредиту, а всього в загальному розмірі 41955 гривень.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею і штрафами, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним Законом, в Україні введено воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено і по теперішній час.

Згідно з розрахунками позивача, ним визначено пеню і штрафи за порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором № 8377235 про надання споживчого кредиту від 12 жовтня 2024 року в розмірі 8700 грн і 5994 грн за договором надання коштів у кредит № 73874317 від 08 листопада 2024 року.

Однак, враховуючи, що період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання припадає на період дії воєнного стану, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2242 грн 57 коп., виходячи з розрахунку: 41955 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) : 56649 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 549, 551, 610, 611, 626-628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 10561 ЦК України, ст. 10-13, 76, 79-81, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором № 8377235 про надання споживчого кредиту від 12 жовтня 2024 року та договором надання коштів у кредит № 73874317 від 08 листопада 2024 року в загальному розмірі 41955 (сорок одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2242 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 57 копійок.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 29 грудня 2025 року.

Головуючий - суддяГеннадій СТАСЕНКО