Справа № 690/203/25
Провадження № 2/690/166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2025 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 05.12.2024 року № 638, звернулася до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») заборгованість в сумі 41 310 грн., з них: 16 800 грн. за договором позиви № 2822677, 24 510 грн. за договором позики № 79814261.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.04.2024 року та 29.04.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договори позики №№ 2822677, 79814261, відповідно. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі додаткових угод до договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 (далі Договір № 14/06/21) передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2822677 в сумі 16 800 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 800 грн. заборгованість за відсотками, 5 000 грн. заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою, та за договором позики № 79814261 в сумі 24 510 грн., з яких: 7 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 025 грн. заборгованість за відсотками, 14 985 грн. заборгованість за пенею, відповідно.

Після відступлення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за вищевказаними договорами позики №№ 2822677, 79814261 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» жодних нарахувань заборгованості за ними не здійснювалось.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаними договорами ні перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не виконав, в зв`язку з на даний час існує заборгованість на загальну суму 41 310 грн., з них: 16 800 грн. за договором позики № 2822677, 24 510 грн. за договором позики № 79814261, про стягнення якої й подано позов.

Відповідач, отримавши примірник позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву не надала, неодноразово ініціювала питання про відкладення розгляду справи на інші дату та час як в зв`язку з сімейними обставинами, так і з підстав необхідності отримання правничої допомоги, будучи належним чином повідомленим, у розумінні п. 1) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, в подальшому в судові засідання неодноразово не з`являлась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило.

Представник позивача в судові засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розгляд справи провести за її відсутності, а також не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків.

З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 23.12.2025 року постановлено відповідну ухвалу.

У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , який будучи ідентифікованим та верифікованим за допомогою системи BankID НБУ, з використанням мобільного застосунку «ClickCredit онлайн кредит», в електронній формі укладено договір позики (з фіксованою процентною ставкою) № 2822677 (далі Договір № 2822677), який останньою підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу позику в розмірі 10 500 грн. шляхом перерахування їх на її банківський рахунок, строком на 30 днів, а відповідач зобов`язалась 27.05.2024 року повернути позику та сплатити проценти, нараховані з розрахунку процентної ставки 0,60% в день від суми позики, таким чином орієнтована загальна вартість позики становить 11 800 грн.

29.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням сайту https://mycredit.ua/, в електронній формі укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79814261 (далі Договір № 79814261), який останньою підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу позику в розмірі 7 500 грн. шляхом перерахування їх на її банківський рахунок, строком на 30 днів, а відповідач зобов`язалась 28.05.2024 року повернути позику та сплатити проценти, нараховані з розрахунку процентної ставки 0,90% в день від суми позики, таким чином орієнтована загальна вартість позики становить 9 525 грн.

За змістом п.п. 1.3, 2, 18 Договорів №№ 79814261, 2822677 якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі визначеному п. 2 Договору (2,7%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою в понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору (2,7%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Водночас, суд позбавлений можливості дослідити зміст актуальних на час виникнення договірних відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а також Правил надання грошових коштів у позику, які відповідно до п.п. 5.2, 5.3, 28 Договорів №№ 79814261, 2822677, є їх невід`ємною частиною, оскільки вони відсутні в редакції станом на 27.04.2024 року та на 29.04.2024 року на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, який у п.п. 5.2, 5.3 Договорів №№ 79814261, 2822677 вказано як місце їх розміщення.

Крім того, стороною позивача не надано суду доказів як щодо належного виконання ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» своїх зобов`язань за Договорами №№ 79814261, 2822677 та реальності надання ОСОБА_1 29.04.2024 року у позику 8 000 грн. та 02.09.2023 року 7 500 грн., так і щодо ініціювання ОСОБА_1 продовження строку дії (пролонгацію) Договорів №№ 79814261, 2822677 та укладення в зв`язку з цим додаткових угод.

Розрахунків ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» щодо заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за Договорами №№ 79814261, 2822677 станом на дату відступлення права вимоги за ними на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду не надано.

Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» 14.06.2021 року укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі Договір № 14/06/21), за умовами п.п. 1.1, 3.1 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав, до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до них та інші дані зазначаються у відповідних реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору. Також узгоджено, що в додаткових угодах до цього договору, крім іншого, зазначається загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників.

Відповідно до змісту п. 1.2 Договору № 14/06/21 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання ними акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників, який скріплюється їх печатками.

Згідно змісту загальної частини та п. 4.1 Договору № 14/06/21 ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів», крім іншого, зобов`язується протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників надати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документацію (електронні документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог до боржників за заборгованостями, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, крім іншого, договір позики, детальні розрахунки заборгованості за договором позики на дату відступлення права вимоги, тощо).

Водночас суд позбавлений можливості встановити всі інші істотні умови Договору № 14/06/2021, оскільки представником позивача копії його сторінок надано суду вибірково, на власний розсуд (першу, другу, четверту, сьому та останню).

Відповідно до витягів з реєстрів боржників від 25.09.2024 року № 32, від 28.10.2024 року № 35, сформованих 21.03.2025 року представником позивача, актів прийому-передачі реєстру боржників від 25.09.2024 року № 32, від 28.10.2024 року № 35, які є додатками до додаткової угоди від 25.09.2024 року № 37, від 28.10.2024 року № 42 до Договору № 14/06/21, відповідно, ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 , зокрема: за Договором № 79814261 на загальну суму заборгованості 24 510 грн., з яких: 7 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 025 грн. заборгованість за процентами за користування позикою, 14 985 грн. заборгованість за пенею; за Договором № 2822677 на загальну суму заборгованості 16 800 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 800 грн. заборгованість за процентами за користування позикою, 5 000 грн. заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 79814261 за період з 25.09.2024 року по 28.02.2025 року, підписаного представником позивача, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 з 25.09.2024 року не змінювався та станом на 28.02.2025 року становить 24 510 грн., з яких: 7 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 025 грн. заборгованість за відсотками, 14 985 грн. заборгованість за пенею.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 2822677 за період з 28.10.2024 року по 28.02.2025 року, підписаного представником позивача, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 з 28.10.2024 року не змінювався та станом на 28.02.2025 року становить 16 800 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 800 грн. заборгованість за відсотками, 5 000 грн. заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис».

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».

Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081, ч. 1 ст. 1082 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 27.04.2024 року та 29.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договори №№ 2822677, 79814261, в зв`язку з чим відповідач на умовах строковості, поворотності та платності мала отримати в позику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. та 7 500 грн., відповідно, шляхом їх зарахування на її банківський рахунок.

Водночас доказів реальності надання як ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» у позику грошових коштів ОСОБА_1 на підставі Договорів №№ 2822677, 79814261 стороною позивача не надано, а також не вказано про неможливість надання таких доказів, як і не заявлено клопотань про їх витребування.

ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» на підставі Договору № 14/06/21 та додаткових угод від 25.09.2024 року № 37, від 28.10.2024 року № 42 до нього хоч і відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договорами №№ 2822677, 79814261, але надані до суду представником позивача докази не підтверджують наявність у ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» як права вимоги за цими договорами, так і обґрунтованість розрахунку відступлених до стягнення сум заборгованості.

При цьому, жодних розрахунків заборгованості за відсотками за Договорами №№ 2822677, 79814261, зроблених ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів», станом на дату відступлення права вимоги за ними на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суду не надано.

Надані представником позивача розрахунки заборгованості за Договором № 79814261 за період з 25.09.2024 року по 28.02.2025 року та за Договором № 2822677 за період з 28.10.2024 року по 28.02.2025 року, підлягають критичній оцінці судом оскільки вони не відображають розрахунок заборгованості за відсотками, яка відступлена, та позбавляють можливості перевірити їх відповідність договірним умовам.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» відповідають перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за дійсність грошової вимоги право якої відступається.

З огляду на вказане, ненадання ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» у повному обсязі документів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», які б підтверджували виконання ним своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 за Договорами №№ 2822677, 79814261, та зумовлювало виникнення в нього прав вимоги до неї, які відступлено позивачу, не може слугувати підставою для зниження стандарту доказування в справі, а питання щодо наслідків цього мають вирішуватися між сторонами Договору № 14/06/21.

При цьому, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не може бути підставою для задоволення позовних вимог та звільнення позивача від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України.

Вказане, крім іншого, зумовлено тим, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права під час судового провадження, в той час як інтереси фінансових установ представляють особи, які мають юридичну освіту, та значний досвід ведення судових справ з аналогічних спорів.

Про необхідність особливого правового захисту особи споживача фінансових послуг як слабшої сторони у даних правовідносинах, а також навіть звуження дії принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору на користь споживача фінансових послуг, вказано в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 1-12/2013.

Водночас суд вважає, що стороною позивача не в повній мірі реалізовано надані процесуальні права та обов`язки, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, щодо надання всіх доказів на підтвердження викладених фактів та заявлених позовних вимог.

Положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надані представником позивача докази не підтверджують заявлені позовні вимоги та об`єктивно позбавляють можливості суд першої інстанції в повному обсязі встановити всі обставини справи, судом за клопотанням представника позивача вжито заходів до витребування доказів, які становлять банківську таємницю, однак витребування судом доказів у сторін чи третіх осіб за власною ініціативою свідчитиме про порушення принципів рівності та диспозитивності, а також про упередженість суду, що є недопустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, згідно змісту ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тож обґрунтування наявності таких обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає принципу справедливості розгляду справи судом, встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи, крім іншого, зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Водночас суд вважає, що стороною позивача, в порушення п. 4) ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження фактів виникнення у ОСОБА_1 фінансових зобов`язань як перед ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» за Договорами №№ 2822677, 79814261 у зв`язку з недоведеністю факту отриманням відповідачем від даної фінансової установи грошових коштів у позику та, як наслідок, наявності законних підстав у ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів» відступати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними договорами, та набуття позивачем статусу кредитора по відношенню відповідача за ними.

При цьому, стороною позивача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України не повідомлялось суд про неможливість надання доказів, які підтверджують вищевказані обставини та факти, та необхідність надання додаткового строку для їх надання чи витребування їх у третіх осіб.

З огляду на вказане, докази, які не було подано представником позивача до суду першої інстанції, щодо вищевказаних обставин, які суд визнав недоведеними, не можуть бути подані до суду апеляційної інстанції, а в разі їх подання не підлягатимуть прийняттю, відповідно до ч. 8 ст. 83, ч. 3 ст. 367 ЦПК України.

Неприйнятність безпідставного прийняття в апеляційній інстанції нових доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, засвідчено у висновках Верховного Суду (постанови від 12.03.2020 року у справі № 738/172/17, від 10.04.2019 року в справі № 145/474/17, від 05.12.2018 року в справі № 346/5603/17, від 03.05.2018 року в справі № 404/251/17).

Таким чином, у разі прийняття та дослідження нових доказів апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок щодо підстав для цього в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принципи, пов`язані з належним здійсненням правосуддя, положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року, Рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви, оскільки в задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судом відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судові витрати залишити за позивачем.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Багачевським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Линдюк В.С.