Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8375/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача баба ОСОБА_2 , останнє місце реєстрації та проживання якої було: АДРЕСА_1 .

Дід позивача- ОСОБА_3 помер задовго до смерті баби, вже більше 60-ти років тому назад, а мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 59,2 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 , де разом з спадкодавцем проживала позивач.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокопанської сільської ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області від 15 лютого 1995 року та зареєстрований в реєстрі за № 6.

За змістом заповіту ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 ».

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 рік на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи не оформлені.

26 листопада 2024 року завідувачем Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю та рекомендовано звернутися до суду.

Спадкоємці які мають право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом відсутні.

Позивач зазначає, що прийняла спадщину за заповітом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України), однак через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивачка не може оформити спадщину нотаріально.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с. 30, 32) .

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує (а.с.31).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача баба ОСОБА_2 , останнє місце реєстрації та проживання якої було: АДРЕСА_1 (а.с.10,11-12).

Згідно позовної заяви дід позивача- ОСОБА_3 помер задовго до смерті баби, вже більше 60-ти років тому назад, а мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокопанської сільської ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області від 15 лютого 1995 року та зареєстрований в реєстрі за № 6 (а.с.15).

За змістом заповіту ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 » (а.с.15).

На день смерті ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 59,2 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 , де позивач проживала разом з спадкодавцем (а.с.11-12, 29).

Згідно довідки виданої старостою села Велика Копаня від 07.02.2022 року № 97 на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з нею проживали і були зареєстровані по АДРЕСА_1 : онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чоловік онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.16).

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 рік на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи не оформлені (а.с.22).

Згідно довідки від 12.01.2023 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений, загальна площа житлового будинку становить 59,2 м.кв., в тому числі житлова площа становить 43,7 м.кв.(а.с.22).

26 листопада 2024 року завідувачем Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю (а.с. 23).

Позивач прийняла спадщину за заповітом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України) (а.с.16).

Втрата оригіналу правовстановлюючого документу є перешкодою для прийняття спадщини у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України (1963р) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.03.2000 року, Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 59,2 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 15.01.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк