Справа № 464/5662/24
пр.№ 2/464/396/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач АТ «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовом, поданим представником Шкапенко О.В., до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.03.2022 у розмірі 50 468,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.03.2022 ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір. Таким чином, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором, у останнього станом на 11.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 50 468,90 грн., з яких: 40 334,37 грн. заборгованість за кредитом, 10 134,53 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. штрафи, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України).

При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається таким, якому вручено судове рішення.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексуст.ст.1046-1057-1ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

23.03.2022 між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-банку (надалі Анкета-заява).

Підписанням Анкети-заяви, ОСОБА_1 підтвердив, що така разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами про надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг.

Згідно з довідкою АТ «А-Банк», ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до квітня 2028 року, № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року.

З довідки за лімітами АТ «А-Банк» за період з 23.03.2022 до 11.08.2024 вбачається, що 10.05.2023 ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн., після чого такий збільшувався до 42 000,00 грн. (09.11.2023).

З наведеного слідує, що позивач АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. Водночас, відповідач, використовуючи кредитну картку, взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконував, про що свідчить надана позивачем виписка по картці.

Підписана позивачем Анкета-заява від 23.03.2022 та виписка з особового рахунку відповідача у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачем, а тому відповідно до наданого позивачем розрахунку, у ОСОБА_1 станом 11.08.2024 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 40 334,37 грн., яка підлягає стягненню.

Будь-яких доказів, які б спростовували наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, а також доказів виконання зобов`язань, відповідачем не надано, а відтак суд приймає такий до уваги як належний доказ розміру наявної заборгованості. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Разом з тим, при вирішенні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 10 134,53 грн., суд зважає на наступне.

Відповідно до доводів позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, покликається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємної частини кредитного договору. Крім того, позивач звертає увагу, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена».

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» ознайомився та розумів відповідач, погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-банку від 23.03.2022, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови і правила надання банківських послуг самостійно розміщуються позивачем на сайті, неодноразово змінювалися і неможливо перевірити редакцію таких на час укладення наведеного вище кредитного договору.

Вказане відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Крім того, підписана відповідачем анкета-заява не містить положень про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору про надання банківських послуг.

Зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Окрім цього, у паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 27.03.2022, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 11.08.2024. Тобто, період дії умов паспорту є меншим, ніж той, за який позивач просить стягнути заборгованість.

Враховуючи наведене, інформацію, що міститься у паспорті споживчого кредиту, суд не може брати до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості за відсотками у згаданому розмірі, у зв`язку із чим позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 419,95 грн., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 11, 16, 204, 207, 525, 526, 610, 626, 628, 629, 1050, 1054, 1066 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.03.2022 у розмірі 40 334 (сорок тисяч триста тридцять чотири) гривні 37 (тридцять сім) копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 419 (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 січня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуюча Сабара Л.В.