Справа № 296/7088/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді - Петровської М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки в нерухомому майні зі спільної часткової власності, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Українець Оксана Леонідівна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить виділити ОСОБА_1 в натурі частку з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025.

В обгрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 45/100 (сорок п?ять сотих) частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори 22.12.2009 і зареєстрованим у реєстрі за №1-1012. Житловий будинок загальною площею 61,0 кв.м, у тому числі житловою площею 31,9 кв.м, позначений на плані літерою «А». До будинку належать: сарай літ. «В», уборна літ. «У», огорожа №1-4. Згідно витягу про державну реєстрацію прав №31354768 від 19.09.2011, а також інформаційної довідки №432799700 від 25.06.2025, за ОСОБА_1 зареєстровано 45/100 частки у праві власності на вищевказаний житловий будинок, та по 55/200 часток належить ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Позивач та відповідачі не можуть у добровільному порядку розподілити шляхом виділу в натурі частки у майні, яке знаходиться у спільній частковій власності сторін. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією в позасудовому порядку врегулювати даний спір шляхом здійснення оцінки вартості спірного майна та укладання договору про виділ частки в натурі, однак дані звернення не дали результату. Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №C2013/03-2025 від 10.03.2025, зокрема, вбачається технічно можливим варіант виділу позивачеві частки зі спірного майна в розмірі 44/100, що фактично не перевищує розміру належної останньому на праві власності частки у спірному нерухомому майні (45/100). Враховуючи вищевикладене, позивач звертається до суду з вимогою про виділ частки, що є у спільній частковій власності, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 44/100.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 серпня 2025 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2025 року, зазначеною у протоколі судового засідання, у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання, призначене на 05 грудня 2025 року об 09 годині 30 хвилин, учасники справи не прибули.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Українець Оксана Леонідівна подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25, яка призначена на 05.12.2025 о 09:30 год, за відсутності представника позивача згідно ч.3 ст.211 ЦПК України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшла до суду заява, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25 за її відсутності. Вказала, що питання стосовно поділу між сторонами нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до звернення ОСОБА_1 до суду в добровільному порядку технічно вирішити було неможливо через ряд об`єктивних причин. Водночас, не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу в натурі частки з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25 за його відсутності. Вказав, що питання стосовно поділу між сторонами нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до звернення ОСОБА_1 до суду в добровільному порядку технічно вирішити було неможливо через ряд об`єктивних причин. Водночас, не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу в натурі частки з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025.

У відповідності до положень ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.12.2009 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох Аллою Анатоліївною видано свідоцтво про право на спадщину №1-1012, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала 45/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 31354768 від 19.09.2011, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 45/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №432799700 від 25.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної часткової власності, належить:

- ОСОБА_3 в розмірі 55/200 ідеальних часток (на підставі договору дарування №997 від 07.03.2008);

- ОСОБА_2 в розмірі 55/200 ідеальних часток (на підставі договору дарування №997 від 07.03.2008);

- ОСОБА_1 в розмірі 45/100 ідеальних часток (на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2009).

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, просила виділити їй в натурі частку з житлового будинку, оскільки в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, хоча порядок користування будинком підлягає врахуванню при поділі будинку.

Указані висновки сформовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 161/3260/20 (провадження № 61-5330св23).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

При цьому суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 викладено правовий висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 570/5726/14-ц (провадження № 61-10912св20) Верховний Суд зазначив, що, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд апеляційної інстанції не врахував, що згідно з висновком експерта поділ спірного будинку можливий лише за умов виконання певних робіт з переобладнання та перепланування будинку. Верховний Суд зробив висновок про те, що у разі незазначення дії, які треба виконати з метою належного поділу спірного будинку, захист прав та інтересів як позивача, так і відповідача не буде практичним та ефективним.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійно будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025:

- дійсна (ринкова) вартість жилового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становить 802 800 грн;

- здійснити виділ 45/100 частки ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається технічно можливим, за умови відступу від розміру частки ОСОБА_1 та вимог нормативно-правових актів.

Експертами запропоновано єдиний варіант виділу 45/100 частки ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: тамбура №1-1 (площею 5,4 кв.м), кухні №1-2 (площею 8,2 кв.м), коридору №1-3 (площею 3,1 кв.м), кімнати №1-4 (площею 5,7 кв.м), кімнати №1-5 (площею 16,7 кв.м), сараю (літ. «В»), уборної (літ. «У»), криниці (літ. «К») та огорожі «№1-2», що розроблений із відступом від розміру частки ОСОБА_1 та вимог нормативно-правових актів. Згідно з вказаним варіантом виділу арифметична частка ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 44/100, тобто з відступом на 1,6 м.кв. менше від ідеальних часток.

В запропонованому варіанті виділу 45/100 частки ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення житлового будинку, які пропонується виділити ОСОБА_1 , представляють собою окремо розташований житловий будинок та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування, що відповідає фактичному порядку користуванню земельними поліпшеннями.

Враховуючи, що спірне домоволодіння перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з урахуванням висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи щодо технічної можливості виділу частки позивачки в натурі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для виділу позивачці належної їй частки у спільній частковій власності, яка відповідає її фактичному користуванню спірним домоволодінням.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач не просила стягнути судові витрати з відповідачів.

Керуючись статтями 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про виділ в натурі частки в нерухомому майні зі спільної часткової власності, - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , із відступом від розміру ідеальних часток, 44/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту виділу у висновку комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025, а саме наступні приміщення:

- тамбур №1-1 (площею 5,4 кв.м);

- кухню №1-2 (площею 8,2 кв.м);

- коридор №1-3 (площею 3,1 кв.м);

- кімнату №1-4 (площею 5,7 кв.м);

- кімнату №1-5 (площею 16,7 кв.м);

- сарай (літ. «В»);

- уборну (літ. «У»);

- криницю (літ. «К»);

- огорожу №1-2.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 45/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 29.12.2025.

Суддя М. В. Петровська