Красилівський районний суд Хмельницької області
У Х В А Л А

13.01.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді Васільєва С.В.,

за участю секретаря судового засідання Шимкової Т.М.

представника позивача - адвоката Шевчишина М.Є.

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, орган опіки та піклування Красилівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем було подано заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, щодо позбавлення батьківських прав не заперечує, розгляд справи просить проводити без її присутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. При цьому, суд приймає визнання позову відповідачем лише у разі, якщо воно є вільним, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В даному випадку суд вважає, що визнання матір`ю позову про позбавлення її батьківських прав не може слугувати підставою для задоволення позову.

З цього приводу висловив свою позицію Верховний Суд, який у постанові від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22 зазначив, що заяви відповідачки, в яких вона відмовлялася від батьківських прав на дитину та визнавала позов про позбавлення її батьківських прав, не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства й не відповідає інтересам дитини. Також ВС наголосив, що саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Схожі висновки Касаційного цивільного суду у складі ВС викладені у постановах від 22 листопада 2023 року у справі № 214/5134/22 та від 29 листопада 2023 року у справі № 607/15704/22.

З огляду на предмет та підстави заявленого позову, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову порушує права та інтереси інших осіб, а саме неповнолітнього ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 200, 206, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Васільєв