У Х В А Л А

03.01.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною заявою, в якій просили стягнути з відповідача 200000 грн. моральної шкоди за неналежне зберігання речей, які є їхньою спільною сумісною власністю; судові витрати покласти на відповідача.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви судом встановлено її невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»- під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст.23,1167 ЦК України.

Відповідно дост.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) посадових осіб державного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року в справі № 920/715/17.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті у відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, сума заявленої позивачем моральної шкоди в розмірі 200000 грн. в позові не обґрунтована: - якими міркуваннями керувалися позивачі при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимогст.23 ЦК України; - якими доказами підтверджується завдання позивачам моральної шкоди саме в такому розмірі.

Позивачами не повно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивачі оцінили свої моральні страждання та позивачами не зазначено причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками.

Крім того, як вбачається із позовної заяви, позивачі не зазначили яким чином та на користь чи кожного позивача чи солідарно стягувати відшкодування завданої моральної шкоди.

Також, в позовній заяві зазначено, що Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 07.11.2019 було задоволено скаргу представника позивачів та визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Коваля Д.О. про опис та арешт майна боржника від 02.08.2019, однак доказів цього до позову не додано. До позовної заяви додано копію рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.09.2023, копію постанови Вінницького апеляційного суду від 12.08.2024, однак відмітка про набрання даними судовими рішеннями законної сили відсутня. Також копія рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.09.2023 є нечитабельним, що унеможливлює встановити його зміст.

Зазначене позивачами в позовній заяві поновлення строку для подання позову не передбачене нормами ЦПК України. В даному випадку, позивачі мали, мабуть, на увазі строки позовної давності та не коректно про це зазначили та не зазначили про поважність причин пропуску строку.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.1, ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного та відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с та н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя