Номер провадження 2/754/241/25
Справа № 754/7558/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Кирилова А.

за відсутності сторін

розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Ціна позову - 11645582 гривень 10 копійок.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21 червня 2024 року до суду подано зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

06 листопада 2024 року до суду подано позов третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності.

21 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Басараб Н.В. про закриття провадження у справі на підставі п.2. ч.1 ст. 255 ЦПК України.

23 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Левандовського Ч.Ч. про відмову від позову та закриття провадження у справі.

23 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Санамян О.О. про закриття провадження у справі на підставі п.2. ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Сторони до судового розгляду не з`явились, в поданій суду заяві представник позивач просив справу розглядати за його відсутності.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Представниками як позивача так і відповідача (позивача за зустрічним позовом) заявлено про відсутність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя.

Треті особи в справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від свої позовних вимог відмовились. Підстав для відмови у прийнятті їх відмови від позову у суду немає.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Відповідно до Квитанції ID 4058-3878-0383-2437 від 16.05.2024 року позивачем - ОСОБА_1 на користь Казначейства України на рахунок НОМЕР_1 було сплачено судовий збір в розмірі 15140 гривень.

Відповідно до Квитанції ID 2780-0438-1147-6066 від 14.06.2024 року позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 на користь Казначейства України на рахунок НОМЕР_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Відповідно до Квитанції до Платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 18.09.2024 року позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 на користь Казначейства України на рахунок НОМЕР_1 було сплачено судовий збір в розмірі 13920 гривень 80 копійок.

Відповідно до Квитанції ID 4716-8357-0802-1317 від 06.11.2024 року ОСОБА_5 на користь Казначейства України на рахунок НОМЕР_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, зазначено , що ст..7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 вищезазначеної постанови визначено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений виключний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, а саме, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З огляду на зазначене, суддя прийшов до висновку, що заяви про повернення судового збору підлягають задоволенню в частині повернення сплаченого судового збору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 200, 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя на підставі п.2. ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), суму сплаченого судового збору в розмірі 15140 гривень згідно Квитанції ID 4058-3878-0383-2437 від 16.05.2024 року на користь Казначейства України на рахунок UA 0026004.

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя на підставі п.2. ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок згідно Квитанції ID 2780-0438-1147-6066 від 14.06.2024 року на користь Казначейства України на рахунок НОМЕР_1 .

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), суму сплаченого судового збору в розмірі 13920 гривень 80 копійок згідно Платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 18.09.2024 року на користь Казначейства України на рахунок UA 0026004.

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на підставі п.4. ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий: І.А. Галась