Справа № 539/3208/24
Провадження № 2/539/72/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
в складі : головуючого судді - Бєссонової Т.Д.,
за участю секретаря судового засідання Джадан І.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -
встановив:
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником автомобіля AUDI A4, державний номер НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль вона надає в користування своїй доньці ОСОБА_5 .
22.05.2024 року о 13-20 год відповідач керуючи автомобілем Chery Kimo державний номер НОМЕР_2 , недотримала безпечного інтервалу та допустила зіткнення з припаркованим автомобілем AUDI A4, державний номер НОМЕР_1 по вул. Лисенка, 3 м. Лубни та залишила місце ДТП.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди її автомобілю AUDI A4, державний номер НОМЕР_1 були спричинені технічні пошкодження.
По даному факту 17.06.2024 року Лубенським міськрайонним судом винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Дане рішення набрало законної сили 28.06.2024 року.
В судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєних нею правопорушеннях свою вину визнала.
За проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження нею сплачено 3820,32 грн., які вона також прохає стягнути з відповідача на її користь.
Крім матеріальних збитків вона понесла суттєві моральні втрати, вона перенесла сильний стрес, коли дізналась про ДТП. Вона відчула гострий душевний біль, який не полишає її до цього часу.
Порушився ритм її життя. Їй неприємно дивитися, на свій технічно пошкоджений автомобіль. Напружилися стосунки з донькою. Відповідач жодного разу не пішла з нею на контакт, щоб добровільно відшкодувати завдану шкоду, з місця ДТП втекла. Все це ще в більшій мірі додає їй моральних страждань.
Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні 23.10.2024 позов підтримала, прохала його задовольнити.
В судове засідання 07.01.2025 позивач ОСОБА_3 не з`явилася.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала, прохала його задовольнити, обґрунтовувала їх обставинами викладеними в позові.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Матеріальні витрати визнає в повному обсязі, моральну шкоду визнає в розмірі 5000,00 грн. Крім того, зазначив, що витрати на проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження в розмірі 3820,32 грн. не є витратами на проведення експертизи, а тому не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.06.2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 539/2316/24, 22.05.2024 року о 13-20 год. в м. Лубни, вул. Лисенка, 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi A4 державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Chery Kimo державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яка порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, а також залишила місце ДТП до якої вона була причетна, чим порушила вимоги п. 2.10а ПДР України, та яку визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено штраф у сумі 3400,00 грн. (а.с. 5-7).
Автомобіль Audi A4 державний номер НОМЕР_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3 (а.с. 12), яка вказаний автомобіль надає в користування своїй доньці ОСОБА_5 .
Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі наведених вище норм цивільного законодавства, зазначений розмір шкоди завданої майну позивача зобов`язаний відшкодувати відповідач, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Із змісту ч. 2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 Про судову практику у справах про відшкодування матеріальної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд бере до уваги, що пошкодження транспортного засобу створило для позивача ОСОБА_3 необхідність здійснення ремонтних робіт.
Згідно консультативного висновку спеціаліста кардіолога ОСОБА_7 КП «Лубенська ЛІЛ» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 21.10.2024 року ОСОБА_3 зверталась до лікаря кардіолога 21.10.2024 року, діагноз: гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (стійкої) серцевої недостатності. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.3, ризик 4, гіпертонічний криз, неускладнений (21.10.2024) СН ст В із невизначеною систолічною функцією ЛШ. Синусова тахікардія (21.10.24). (а.с. 58)
Тому, враховуючи вищезазначене, беручи до уваги ступінь вини відповідача, характер та обсяг моральних страждань, які перенесла позивач, враховуючи її турботи і хвилювання, пов`язані з наслідками протиправних дій відповідача, необхідність звернення до суду щодо захисту своїх прав, ставлення відповідача до виниклих правовідносин, а також виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача на її користь підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 5000 грн.
Моральну шкоду в розмірі 5000 грн. суд оцінює як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивача і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеним позивачем моральним стражданням.
Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню на підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених вимог.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3820,32 грн., понесені позивачем згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 01.10.2024 року. (а.с. 51)
Керуючись ст.ст. 12, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду спричинену ДТП в розмірі 5000 (п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1514 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3820 (три тисячі вісімсот двадцять) грн. 32 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

- відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Дата складання повного рішення суду 08.01.2025 року.

Суддя Т.Д. Бєссонова