Справа № 386/1360/24
Провадження № 2/386/534/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року с-ще Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю. О.

розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Представник позивача за довіреністю Косатий Д.А. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором № від 28.11.2022 року в сумі 116 103, 85 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 45 995, 00 грн.; заборгованість по річним процентам 11 540, 29 грн.; заборгованість по щомісячним процентам 44 608, 56 грн., та судових витрат.

Позов обґрунтовується тим, що 28 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого за правом вимоги по кредитному договору є АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , згідно якого кредитодавець зобов`язується надати кредиту розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а саме: сума кредиту - 59 955 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 10,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,50 % від суми кредиту,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в п.1.4 кредитного договору, що свідчить про виконання кредитодавцем своїх обов`язків за договором. Натомість відповідач по справі всупереч умовам кредитного договору не виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки, що обумовило виникнення у нього заборгованості у зазначеному вище розмірі.

З огляду на викладене, враховуючи заміну у порядку укладення договору факторингу №01/09/21 від 29 11.2022 року сторони кредитора у договорі № від 28 листопада 2022 року з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на АТ «Таксомбанк»», позивач прохав стягнути із ОСОБА_1 на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн..

Згідно відзиву на позовну заяву, поданого відповідачем ОСОБА_1 21 листопада 2024 року в межах встановленого судом 15-денного строку, останній прохав суд відмовити в задоволенні позову АТ «Таскомбанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором..

На обгрунтування своїх заперечень проти позову зазначив про те, що він не отримував повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором ні від позивача по справі, ні від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Крім того, вказав, що він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та відсутній за місцем своєї реєстрації та в в нього відсутні будь-які конкретні дані про реквізити на які потрібно сплачувати заборгованість за кредитом та яким чином було передано право вимоги заборгованості . Просив відмовити у задоволенні позову.

05.12.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача до суду надіслано відповідь на відзив, в якому вказав, що вважає доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та безпідставними та вважає , що зазначені заперечення є безпідставними виходячи з наступного:

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до правових позицій викладених в постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок міститься постанови КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі No361/2105/16-ц

Таким чином, виходячи з положень законодавства та правових позицій Верховного Суду України присутність, згода та залучення боржника до укладання угоди уступки права вимоги не є обов`язковою.

Неповідомлення боржника про таку уступку не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання, а несе лише ризик для нового кредитора виконання обов`язку боржником попередньому кредитору.

За поточною справою відповідач жодного разу не сплатив заборгованість за кредитним договором ані позивачу по цій справі ані попередньому кредитору (що підтверджується первинними документами - виписками по рахункам) та не надав суду доказів зворотного

Стосовно посилань відповідача на статус військовослужбовця посилається на правові позиції Верховного Суду, викладенні 04.09. 2024 року у справі 426/4264/19 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом на підставі ч. 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Вказав, що відповідач ОСОБА_1 до банку з даного приводу не звертався.

Окрім того, представник позивача зазначає, що штрафні санкції по кредитному договору не нараховувались та до стягнення не заявлялись .

Зазначив, що для підтвердження свого статусу військовослужбовця відповідач ОСОБА_1 надав довідку від 23.01.2023 р., що станом на листопад 2024 р. викликає сумніви в її дійсності. Окрім того, ця довідка не містить інформації з якого часу відповідач перебуває на військовій службі .

Крім того вказав, що жодним нормативним актом військовослужбовці не звільнені від повного виконання зобов`язань за укладеними ними договорами, оскільки відповідач не здійснив жодного платежу на виконання зобов`язань за кредитним договором.

Заперечення на відповідь на відзиввід відповідача ОСОБА_1 до суду в установлений законом строк не надходило .

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, у відповідності до ч. 1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 28 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого за правом вимоги по кредитному договору є АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , згідно якого ОСОБА_1 отримав суму кредиту - 59 955 гривень на строк користування - 60 місяців під річні проценти - 10,99 % від суми боргу за договором та щомісячні проценти - 3,50 % від суми кредиту. ( а.с.- 4)

29.11.2022 р. права вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Зазначене також підтверджується відповідним меморіальним ордером щодо сплати суми фінансування за договором відступлення права вимоги.

Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір, зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги до договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості ( а.с.-30-49)

Дана інформація є відомою відповідачу ОСОБА_1 25.07.2024 р. йому було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором,( а.с.- 20, 50) , однак зазначена вимога відповідачем не виконана.

Згідно наданого позивачем АТ «Таскомбанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 28.11. 2022 року станом на 28.08.2024 року загальна сума заборгованості відповідача складає в сумі 116 103, 85 грн.,з яких : заборгованість по тілу кредиту - 45 995, 00 грн.; заборгованість по річним процентам 11 540, 29 грн.; заборгованість по щомісячним процентам 44 608, 56 грн (а.с.47).

Відсутність внесених відповідачем ОСОБА_1 після відступлення 29.11.2022 року права вимоги за кредитним договором грошових коштів (згідно графіку платежів), підтверджується випискою по його особовому рахунку (а.с.30-43).

Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ним платежів у порядку виконання кредитного договору № від 28.11. 2022.

Судом також встановлено, що 26.07. 2024 року АТ «Таскомбанк» відповідачу поштовими засобами було направлено повідомлення-вимогу про необхідність дострокового повернення кредиту (а.с. 50).

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 28.11.2022 року відповідачем по справі кредитного договору № та Паспорту кредиту №5963528 , які містять основні умови кредитування (зокрема, розмір кредитного ліміту (259955, 00 грн.), процентні ставки (за надання кредиту 5,00%, щомісячні проценти - 3,5% та річні проценти - 10,99%), строк кредитування (60 місяців)), а також отриманням відповідачем кредитних коштів.

Згідно положень ст.629ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов тавимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.2 с.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № від 28.11.2022 року, останній отримав від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в якості кредиту грошові кошти в сумі 59955 грн. 00 коп., однак своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення кредиту, сплати річних та щомісячних процентів за користування ним не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 25 серпня 2024 року в нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить в сумі 116 103, 85 грн.,з яких : заборгованість по тілу кредиту - 45 995, 00 грн.; заборгованість по річним процентам 11 540, 29 грн.; заборгованість по щомісячним процентам 44 608, 56 грн.

Згідно зі ст.1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За договором факторингу № 01/09/21 від 01.09. 2021 року позивач по справі АТ «Таскомбанк» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 28.11.2022 року.

Відповідно до п.1.1. зазначеного договору факторингу «права вимоги» - всі належні клієнту на дату відступлення прав вимоги права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, евердрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, та штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на дату відступлення права вимоги, а також право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальника сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та будь-яких інших платежів згідно з кредитними договорами (а.с.11).

Отже, позивач АТ «Таскомбанк» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 як щодо стягнення з нього суми заборгованості за нарахованими процентами, яка вже існувала на дату укладення договору факторингу, так і право в подальшому нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного кредитним договором.

Із доданої до позовної заяви копії витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу вбачається наявність у відповідача ОСОБА_1 станом на 28.08 2024 року заборгованості за щомісячними процентами в сумі 44 608 грн. 56 коп.

Зазначений розмір заборгованості за щомісячними процентами відповідачем по справі під час судового розгляду не був спростований належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із наведеним позивачем у розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 розміром нарахованих щомісячних процентів, оскільки такий розмір повністю узгоджується з умовами кредитування за кредитним договором та змістом договору факторингу

Отже, розмір заборгованості по щомісячних процентах, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» ,що відповідає наданому позивачем розрахунку, обгрунтованість якого не була спростована відповідачем .

Щодо викладених у відзиві обставин не повідомлення відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно дост.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобовязання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц).

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року, за відсутності наданих ним доказів погашення заборгованості, не припиняє зобов`язань сторін за цим договором та не може бути підставою для відмови в стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Щодо наведеної у відзиві обставини неотримання відповідачем повідомлень позивача про сплату заборгованості, внаслідок чого строк виконання вимоги позивача про повернення коштів .

Як вбачається з наявних в матеріалах цивільної справи копій опису вкладень у цінний лист повідомлення-вимога від 25 липня 2024 року про повернення кредиту була направлена відповідачу ОСОБА_1 на адресу його місця проживання ( АДРЕСА_1 ) за № відправлення 975 (а.с. 20, 50).

Згідно інформації, розміщеної у вільному доступі на сайті АТ «Укрпошта» (за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), вказане відправлення 29 липня 2024 адресат відмовився отримувати .

З огляду на викладене, наведена в позовній заяві обставина невчинення відповідачем дій, спрямованих на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором після відмови отримувати ним відповідної вимоги позивача, як кредитора, не була спростована під час судового розгляду належними та допустимими доказами, а тому викладені відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву доводи неотримання ним вимоги АТ «Таскомбанк» від 25 липня 2024 року не беруться судом до уваги.

На підставі викладеного, виходячи з презумпцію правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпцію обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за кредитним договором № від 28.11.2022 року щодо сплати кредиту та інших платежів (процентів) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Таскомбанк» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 116 103 грн. 85коп.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовною вимогою майнового характеру, за яку ним, як юридичною особою, було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2194 від 10.09. 2024 року (а.с.3).

З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Таскомбанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рахунок IBAN : НОМЕР_2 , код ЄДРПО 09806443, МФО 339500 заборгованість за кредитним договором № від 28.11.2022 року в загальному розмірі 116 103 (сто шістнадцять тисяч сто три гривні ) 85 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження юридичної особи: вул.Симона Петлюри, буд.№30 м.Київ, поштовий індекс 01032, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09806443.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.