Справа № 487/7576/24
Провадження № 2/487/431/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді Скоринчук К.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Карбівничої Є.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хмельова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивовано тим, що позивач є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року у справі N 400/12784/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошевого забезпечення №9/1/2390 від 21.10.2021 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перерахованою пенсією, з урахуванням раніше здійснених виплат. Рішення суду набрало законної сили. За відповідачем виникла заборгованість з виплати пенсії перед ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2022 року на суму 168424,77 грн. Також, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року у справі № 400/3715/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошевого забезпечення №9/1/2390 від 21.10.2021 року з розрахунку 85% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перерахованою пенсією, з урахуванням раніше здійснених виплат. Рішення набрало законної сили. Однак, ОСОБА_2 помер до набрання рішенням суду законної сили і відповідач перерахунок не здійснив. Позивач прийняла спадщину після смерті батька. На запит приватного нотаріуса відповідач повідомив, що недоотримана за життя пенсія ОСОБА_2 , відсутня. Вважаючи, що їй, як спадкоємцю, належить виплата не отриманої спадкодавцем за життя пенсії на підставі рішень суду, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.12.2024 визнано явку сторін обов`язковою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Хмельов В.О., який діє на підставі довіреності, підтримав відзив, у якому зазначено, що оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №400/3715/22 набрало законної сили після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , відповідно його виконати неможливо. Чи оскаржувалося вказане рішення відповідачем представник відповісти не міг, оскільки не володіє такою інформацією. Пояснив, що відомості про дане рішення до електронної пенсійної справи ОСОБА_2 не вносилися, оскільки після внесення інформації про смерть пенсіонера електронна пенсійна справа підлягає автоматичному закриттю системою і будь-яку інформацію внести неможливо. А тому і сформувати довідку про перерахунок пенсії не представляється можливим. Окрім того, у зв`язку зі смертю пенсіонера не підлягає виконанню рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022. Виплата пенсії з урахуванням вказаного рішення здійснювалася з 01.07.2022 та припинена з 01.12.2022 у зв`язку з його смертю. Представник відповідача наполягав на тому, що вказані суми не входять до складу спадщини, а тому не можуть бути виплачені позивачеві.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, відзив на позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Померлий перебував на обліку ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугу років , призначену відповідно до Закону №2262-ІХ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач ОСОБА_1 є його донькою, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

За життя ОСОБА_2 рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року у справі N 400/12784/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2019, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошевого забезпечення №9/1/2390 від 21.10.2021 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перерахованою пенсією, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Згідно листа ГУ ПФУ в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_2 від 24.06.2022 року № 5305-4910/C-02/8-1400/22 та розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача перед ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 становить 168424,77 грн.

Окрім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року у справі № 400/3715/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2019, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошевого забезпечення №9/1/2390 від 21.10.2021 року з розрахунку 85% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті свого батька, прийняла спадщину, що підтверджується спадковою справою № 8/2023, заведеною приватним нотаріусом за заявою ОСОБА_1 .

Листом від 15.05.2024 року N 1400-0404-8/42445 головне Управління ПФУ в Миколаївській області повідомило приватному нотаріусу, що недоотримана за життя пенсія ОСОБА_2 , відсутня.

Підставою невизнання позову відповідач зазначив набрання рішеннями законної сили після смерті пенсіонера. Відповідач вважає, що з часу смерті ОСОБА_2 рішення суду, якими його зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії пенсіонерові, не підлягають виконанню у зв`язку зі смертю пенсіонера, не дивлячись на те, що вони набрали законної сили, а різниця перерахованої та невиплаченої пенсії не входить до складу спадщин ОСОБА_2 та не може бути виплачена позивачеві.

Однак, з такою позицією відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Як вбачається із письмових матеріалів справи на момент відкриття спадщини, на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року у справі N400/12784/21, яке набрало законної сили, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, згідно якого пенсіонеру підлягала до виплати різниця між отриманою та донарахованою пенсією в розмірі 168424,77 грн. Розмір доплати, що підлягає до виплати, підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ЮН 40687, який був наданй відповідаче суду.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно норм ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до норм ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця.

Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах.

Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем. В такому випадку належить застосовувати ст.1227 ЦК України.

Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повністю узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Тлумачення статей 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

При цьому предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Позивач звернулась до суду про стягнення суми боргу по пенсії, яка утворилася за відповідачем перед її батьком ОСОБА_2 за його життя після перерахунку пенсії за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 у справі №400/12784/21 і яка була нарахована, але не була отримана померлим не з його вини та увійшла до складу спадщини і підлягає спадкуванню його донькою.

Тобто, предметом спору є спадкове майно, а не майнові права.

Такий висновок суду узгоджується позицією Верховного Суду, висвітленою у постанові від 09.10.2019 у справі №355/323/17.

Оскільки відповідач заперечує наявність недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права на недоотриману пенсію в порядку спадкування.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

З огляду на викладене невиконання зобов`язання по виплаті нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 різниці між отриманою та донарахованою пенсією за рішеннями суду за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 пенсії в розмірі 186424,77 грн, свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань.

Відповідачем розмір вказаної суми не спростовано, інших розрахунків, ураховуючи зазначення здійснення виплат з 01.07.2022 до 01.12.2022 на підставі рішення суду від 25.04.2022, суду не надано. При уточнюючому запитанні суду представник відповідача відповів, що 186424,77 грн - це сума, яка підлягала сплаті ОСОБА_2 на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2022, іншого розрахунку немає і відповідач не визнає позов в частині стягнення цієї суми повністю.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, дослідивши подані сторонами докази та надавши їм оцінку кожному окремо з позиції належності, достатності, допустимості та достатності у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно за законом пенсію в розмірі 168 425,77 грн та стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача є доведеними та підлягають задоволенню.

Водночас, в частині стягнення пенсії з 01.04.2019 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошевого забезпечення №9/1/2390 від 21.10.2021 року з розрахунку 85% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року у справі № 400/3715/22, суд зазначає наступне.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Однак, як свідчать матеріали справи, за життя ОСОБА_2 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року не набрало законної сили, а тому право на перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 у розмірі 85% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_2 не набув.

Отже, сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця.

Указане узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 2-а-2691/2009 від 15.07.2021.

З урахуванням зазначеного у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням зазначеного з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в розмірі 972,96 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259,264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на спадкове майно за законом пенсію, яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 186 424,77 грн та стягнути вказану суму з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 пронесені судові витрати в розмірі 979,96 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , адреса місця знаходження: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївської області.

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук Ольга Володимирівна, адреса: пропект Миру, 9, м. Миколаїв, Миколаївської області.

Суддя: К.М. Скоринчук