печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Головко Ю. Г., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди в кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в кримінальному провадженні № 0001106 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просить:

-стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 288 00 доларів США, що згідно з курсом НБУ на час вчинення злочину становить 7488000 грн;

-стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.;

-стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який становить десяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

07.12.2023 позивач отримав копію ухвали на адресу власної електронної пошти, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, однак визначені у ній недоліки в установлений строк не усунув, при цьому будь-яких повідомлень про причини, які б об`єктивно перешкоджали цьому від заявника не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач, отримавши ухвалу про залишення позовної заяви без руху, не усунув визначені у ній недоліки у встановлений строк, суддя приходить висновку, що позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу, роз`яснивши останньому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди в кримінальному провадженні- вважати неподаною та повернути представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю. Г. Головко