Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2-др/711/91/25
29 грудня 2025 року м. Черкаси
Частиною ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Адвокат надає правничу допомогу у вигляді: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта; представництва інтересів Клієнта в усіх органах державної влади, місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах, перед фізичними та юридичними особами; надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; здійснення інших видів адвокатської діяльності, що не заборонені законом.
Пунктом 3.2. Договору сторони погодили фіксований розмір гонорару Адвоката у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
На підтвердження факту сплати відповідачем як Клієнтом гонорару Адвокату за надані/ отримані послуги (правничу допомогу) у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн до заяви додається копія квитанції від 15.12.2025.
У зв`язку з цим, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кузьмінський О.О. просить суд ухвалити додаткове рішенням, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 , понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 437 грн.
У зв`язку з цим, позивач констатує, що надані адвокатом послуги (їх обсяг) на надання таких послуг по розглянутій справі не відповідають критерію співрозмірності.
Також позивач звертає увагу на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Підсумовуючи викладене, позивач ТОВ «Коллект Цеентр» констатує, що обсяг наданих правничих послуг відповідачу адвокатом Кузьмінським О.О., зазначений у заяві, є завищеним та не відповідає фактичній складності справи, а тому, з урахуванням загальноприйнятої практики, заявлена відповідачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 13 437 грн, є необгрунтованою.
Суд, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 252 (двісті п`ятдесят дві) гривні 41 (сорок одна) копійка судового збору та 2605 (дві тисячі шістсот п`ять) гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього 2 857 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім) гривень 41 (сорок одна) копійка.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.153-162).
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі Закон №5076) закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону №5076, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону №5076, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1, п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Водночас розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
Адвокат надає правничу допомогу у вигляді: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта; представництва інтересів Клієнта в усіх органах державної влади, місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах, перед фізичними та юридичними особами; надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; здійснення інших видів адвокатської діяльності, що не заборонені законом (п.1.2 Договору).
Пунктами 3.1 3.3 Договору передбачено, що гонорар Адвоката - форма винагороди Адвоката за надання послуг, передбачених цим Договором. Розмір гонорару Адвоката складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний Адвокату для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду Адвоката у відрядження; особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення; кваліфікація, професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація Адвоката.
Договір набирає чинність з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п.6.1 Договору).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Водночас диспозицією ч.4 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Як встановлено судом, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено попередній розмір судових витрат, який складається із оплати правової допомоги адвокатом, в сумі 15 000 грн.
Таким чином, підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.4 ст.141 ЦПК України суд не вбачає.
Водночас, ч. 1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що саме 13 437 грн підлягає стягненню з позивача ТОВ «Коллект Центр» на користь відповідача ОСОБА_1 як витрати на правничу допомогу, що останньому надавались адвокатом Кузьмінським О.О.
Щодо заперечень позивача ТОВ «Коллект Центр» щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з призми того, що такі витрати не відповідають критерію співрозмірності, оскільки відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив не вимагають значного обсягу юридичної й технічної роботи, оскільки в мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних справ про стягнення заборгованості по кредитним договорам, та нормативно-правове регулювання аналогічних спірних правовідносин не змінювалося, а підготування вищезазначених документів по малозначній справі не потребує спеціальних знань у галузі права, то суд зазначає про таке.
Частиною 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз диспозиції ч.6 ст.137 ЦПК України дає підгрунтя для висновку, що підставою для зменшення судом витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, є не сам факт подачі клопотання (заяви, заперечення) про зменшення означених витрат, а саме доведення неспівмірності таких витрат. Ба більше, доведення неспівмірності є обов`язком саме того учасника справи, який подав відповідне клопотання/заяву.
Із безпосередньо досліджених заперечень позивача ТОВ «Коллект Центр» щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу суд встановив, що їх зміст фактично зводиться до цитування висновків Верховного Суду. Водночас жодного аналізу таких висновків Верховного Суду з призми обсягу правничої допомоги та її вартості щодо конкретної цивільної справи, зміст заперечень не містить.
Також суд відхиляє заперечення позивача щодо стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу з призми того, що підготування вищезазначених документів по малозначній справі не потребує спеціальних знань у галузі права, оскільки конституційним правом кожного громадянина України є право на професійну правничу допомогу (ст.59 Конституції України). Відповідач, реалізувавши означене конституційне право, звернувся за правничою допомогою до фахівця у галузі права з метою захисту своїх прав та законних інтересів як відповідача в цивільній справі, що є виправданим у демократичному суспільстві.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для відмови в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу як про це просить позивача ТОВ «Коллект Центр» у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат від 26.12.2025.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що, керуючись п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, з позивача ТОВ «Коллект Центр» на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 13 437 грн понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, розрахованих пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких судом позивачу відмовлено.
З огляду на викладене, у справі слід ухвалити додаткове рішення про задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьмінського О.О.
Керуючись ст. 133, 134, 137, 141, 244, 265, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 13 437 (тринадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складене 29 грудня 2025 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко