Справа № 545/5708/24
Провадження № 2/545/514/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали цивільного позову Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд встановити на користь підприємства земельний сервітут на земельну ділянку під кадастровим номером №:00:003:0698, яка належить відповідачеві на праві власності, площею 4,091 га, на весь час дії спеціального дозволу на користування надрами №3661 від 31.12.2004 року, а саме до 31.12.2044 року, з правом розміщення та обслуговування об`єктів нафтогазовидобування.

Відповідно до ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається із матеріалів позову даний спір виник з приводу нерухомого майна - земельної ділянки №:00:003:0698, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області.

В роз`ясненнях,викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачем пред`явлено позов про встановлення земельного сервітуту, тобто з приводу нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки №:00:003:0698, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради, Полтавського (колишнього Новосанжарського району), Полтавської області.

Так, до прийняття Верховною Радою України Постанови «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX Соколово-Балківська сільська рада входила до складу Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року№ 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX.

Згідно роз`яснення Ради суддів України за вих. № 9 рс-466/20, вбачається, що на даний час місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин суд вважає за необхідне направити вищезазначену цивільну справу до Новосанжарського районного суду Полтавської області, оскільки справа не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Керуючись ч.1 ст.30, п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту - передати на розгляд до Новосанжарського районного суду Полтавської області - за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г.Путря