Справа № 522/206/25
Провадження № 2-з/522/16/25
УХВАЛА

10 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», третя особа: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, про захист прав споживачів, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, зобов`язання виконати договір та визнання недійсним угод,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 06.01.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», третя особа: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, про захист прав споживачів, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, зобов`язання виконати договір та визнання недійсним угод, а саме:

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (подружжя) право власності на об`єкт нерухомості у житловому будинку (ідентифікатор об`єкта нерухомого майна01.3074881.4645379.20240711.83.0000.51), а саме, на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,8 кв.м. (8 поверх) (ідентифікатор об`єктубудівництва реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6211.65) - згідно Договору № 4/111 від 16.03.2018 року із змінами, що внесені Додатковою угодою від 21.10.2020 року, Технічного паспорту від 30.09.2024 року, Сертифікату IУ61 від 18.10.2024 року за місцезнаходженням АДРЕСА_2 ) (будівельна адреса), що розміщений на земельній ділянці за кадастровим номером:44:001:0057 за адресою проспект Лесі Українки 19-21 (попередня назва проспект Гагаріна 19-21).

- визнати недійсними пункт 5.2.2 Договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 26.01.2024 року, укладений між ТОВ «УВГП-Система» та СТ «Сузір?я Плюс» в частині прав Позивача, Додаткову угоду № 3 від 11.12.2019 року, Додаткову угоду № 4 від 25.01.2024 року та Додаткову угоду № 5 від 01.03.2024 року до Договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, укладені між ТОВ «УВГП-Система» та СТ «Сузір`я Будова» та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» виконати умови Договору про спільну діяльність № 1/Г - 19 від 29.08.2016 року, укладеного зі Споживчим Товариством «Сузір`я Будова» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баубуд» у повному обсязі.

07.01.2025 року та 08.01.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Матеріали позову суддя отримала 09.01.2025 року.

Ухвалою суду від 09.01.2025 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.01.2025 року.

До суду 06.01.2025 року надійшла заява представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -адвоката Дімітріу В.В. про забезпечення позову, в якій просила в забезпечення вищевказаного позову накласти арешт на об`єкт нерухомості у житловому будинку (ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3074881.4645379.20240711.83.0000.51), а саме: на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,8 кв.м. (8 поверх) (ідентифікатор об`єкту будівництва реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6211.65) згідно Договору № 4/111 від 16.03.2018 року із змінами, що внесені Додатковою угодою від 21.10.2020 року, Технічного паспорту від 30.09.2024 року, Сертифікату IУ61 від 18.10.2024 року за місцезнаходженням АДРЕСА_2 ) (будівельна адреса), що розміщений на земельній ділянці за кадастровим номером :44:001:0057 за адресою АДРЕСА_3 (попередня назва АДРЕСА_4 .

Зазначену заяву суддя отримала 09.01.2025 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є захист прав споживачів, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, зобов`язання виконати договір та визнання недійсним угод.

Предметом позовних вимог є майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_1 загальною площею 46,8 кв.м. (8 поверх) (ідентифікатор об`єкту будівництва реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6211.65) згідно Договору № 4/111 від 16.03.2018 року із змінами, що внесені Додатковою угодою від 21.10.2020 року, Технічного паспорту від 30.09.2024 року, Сертифікату IУ61 від 18.10.2024 року за місцезнаходженням АДРЕСА_2 ) (будівельна адреса), що розміщений на земельній ділянці за кадастровим номером :44:001:0057 за адресою АДРЕСА_5 ).

Згідно Сертифікату № IУ61 від 18.10.2024 року житловий будинок введений до експлуатації.

Згідно Технічного паспорту ТI01:9988-7879-3190-7554 від 30.09.2024 року, експлікації та креслень VIII поверху об`єкту: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що розміщена на 8 поверху загальною площею 46,8 кв.м. (8 поверх) (ідентифікатор об`єктубудівництва реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6211.65) є об`єктом будівництва (інвестування) згідно Договору № 4/111 від 16.03.2018 року із змінами, що внесені Додатковою угодою від 21.10.2020 року, укладеного між Позивачами (подружжям ОСОБА_3 ) та СТ «Сузір`я Будова» та за яким повністю сплачені платежі та відбудований об`єкт.

Позивачі вважають, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі його задоволення з огляду на те, що наявні загрози порушення прав позивачів на спірне майно шляхом відчуження даного майна на користь третіх осіб.

Будь-яких доказів щодо очевидного характеру загрози прав позивачів з боку відповідачів до заяви не додано, та наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, а тому саме лише посилання в заяві на потенційну можливість таких дій зі сторони відповідачів без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 27, 76, 81, 149-153, 157, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 13.01.2025 року.

Суддя Л.В.Домусчі