Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2-о/711/274/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за заявою заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Черкаська міська рада, про встановлення належності правовстановлюючих документів.,-

Встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Давидюк А.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору даруваннячастини будинку, посвідченого 30.01.1999 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округшу Фіщук В.Я. Заява мотивована тим, що відповідно до паспорту громадянина України виданого 7130 07 лютого 2024 року прізвище зазначено « ОСОБА_3 ». В свідоцтві про народження Серія НОМЕР_1 видане 21 серпня 1992 року прізвище заявника зазначено « ОСОБА_3 ». 23 травня 2019 року Заявниця отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 1940 року народження яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримала у спадок ? частини у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Дане право власності було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 167740204).

30 січня 1999 року був укладений Договір дарування частини будинку, а саме ? частини будинку з відповідною часиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У відповідному договорі дарування прізвище Заявника зазначено як « ОСОБА_5 ».

05 вересня 2025 року Заявник звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно.

11 вересня 2025 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно надала Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80787745 відповідно до якої було відмовлено у реєстрації права власності на частину будинку посилаючись на поданий договір дарування частини будинку посвідченого 30.01.1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. У відповідній відмові зазначено, що у відповідно до договору дарування право власності набуває ОСОБА_6 , при цьому заяву подана ОСОБА_1 , що суперечить правовстановлюючому документу та зареєстрованому праву. Таким чином при оформленні договору дарування частини будинку посвідченого 30.01.1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. була допущена помилка в прізвищі, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так у договорі дарування частини будинку посвідченого 30.01.1999 року прізвище заявника записано як « ОСОБА_5 » та не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України заявника « ОСОБА_3 ».

Заявник вважає, що подібні розбіжності у прізвищах виникли внаслідок неправильного перекладу власних прізвищ з російської на українську мову при оформленні правовстановлюючих документів нотаріусом при укладенні та посвідченні договору дарування. Внаслідок такої помилки, у заявників виникли невідповідності між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами. Тому заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою з проханням встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме договору дарування частини будинку посвідченого 30.01.1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я.

31 жовтня 2025 року Українське бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України видало Експертний висновок, відповідно до якого зазначено: «розходження в українських записах прізвища ОСОБА_3 / ОСОБА_5 виклакане графічним впливом російської форми прізвища ( ОСОБА_3 ) та/або фонетичними коливаннями в вимові голосного (і/и) в ареалі документальної фіксації української форми прізвища. Українські записи прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є ідентичними.»

Просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу договору дарування частини будинку посвідченого 30 січня 1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, у заяві від 23.12.2025 просив розглядати заяву за його відсутності. Просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку від 30.01.1999 року встановлено, що ОСОБА_4 (яка проживає у АДРЕСА_1 ) подарувала, а ОСОБА_6 (яка мешкає там же)прийняла у дар частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходится за адресою АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці розміром 590 кв.м.

Детально ознайомившись із даним договором було встановлено, що при його оформленні заявник мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 20.02.2024 ОСОБА_1 . З 01.10.1986 мешкає у АДРЕСА_2 .

Як вбачається, з свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2019 дочка ОСОБА_1 отримала спадщину від спадкоємця ОСОБА_4 , а саме частини власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

В договорі дарування вказано прізвище заявника як « ОСОБА_6 ». Прізвище зазначене в договорі не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, а саме: « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження від 10.09.1968 виданого « ОСОБА_3 » (рос. мовою) матір`ю заявника значиться « ОСОБА_3 » (рос. мовою).

Згідно рішення від 11 вересня 2025 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно надала Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80787745 відповідно до якої було відмовлено у реєстрації права власності на частину будинку, посилаючись на поданий договір дарування частини будинку посвідченого 30.01.1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. У відповідній відмові зазначено, що у відповідно до договору дарування право власності набуває ОСОБА_6 , при цьому заяву подана ОСОБА_1 , що суперечить правовстановлюючому документу та зареєстрованому праву.

У вказаному договорі дарування прізвище заявниці зазначено, як « ОСОБА_5 » через літеру «і», що не збігається із прізвищем заявника, яке зазначене у паспорті громадянина України « ОСОБА_3 » як « ОСОБА_3 » через літеру «и».

Вказані розбіжності написання прізвища у правовстановлюючому документі перешкоджають заявнику реалізувати право на спадщину.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 . Факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95р. при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору дарування необхідно заявнику для реалізації її права на розпорядження цим нерухомим майном.

Оскільки в іншому порядку встановити такий факт неможливо, суд, з метою захисту прав заявника задовольняє його заяву.

Відповідно до ч. 7ст.294ЦПК України судові витрати залишаються за заявником.

Керуючись ст.ст.4,76-81,89,293,294,315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу договору дарування частини будинку посвідченого 30 січня 1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.12.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька