Провадження № 2-о/522/3/25
УХВАЛА

про відкриття провадження

03 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявники 26.12.2024 звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, яким визнати, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; встановити факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1193 № НОМЕР_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2024 заяву залишено без руху з підстав не визначення мети встановлення факту родинних відносин, заявникам надано 10-денний строк для усунення недоліків заяви.

До суду 02.01.2025 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків та уточнена заява в порядку окремого провадження у якій визначено мету встановлення факту родинних відносин як захист своїх інтересів та реалізація свого права на самоідентифікацію як членів однієї родини (близьких родичів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Мета звернення до суду з даною заявою має свідчити про юридичні наслідки встановлення відповідного факту.

Визначена заявниками мета як реалізацію свого права на самоідентифікацію не має юридичного наслідку встановлення такого факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині вимог про встановлення факту родинних відносин позбавлена мети, тому у відкритті провадженні в цій частині слід відмовити.

Заяву в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу подано, в цілому, із додержанням вимог, викладених у ст.ст. 316, 318 Цивільного процесуального кодексу України, вона підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Суд вважає за можливе відкрити провадження по справі у частині вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та призначити справу до розгляду.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 316, 318 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_3 , в частині вимог про встановлення факту родинних відносин.

Відкрити провадження по справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), в частині вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Провести судове засідання в залі засідань № 212, в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33, о 13 годині 00 хвилин «11» лютого 2025 року.

Про час і місце судового засідання повідомити сторін у справі.

Відомості щодо розгляду справи сторони можуть отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет

: http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/ .

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у відкритті провадження у справі протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

У частині відкриття провадження у справі ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Бондар