Провадження № 2/761/221/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

за участю секретаря Марінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2020 року біля 03 години ночі по вулиці Іллєнка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Renault», за кермом якого був громадянин ОСОБА_3 , та автомобіля «WolkswagenTauareg», з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 , за кермом якого був громадянин ОСОБА_2 . Позивач є власником автомобіля «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , який звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 для проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ. Згідно Звіту № 1695 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 06.06.2020 ??вартість відновлюваного ремонту становить 730390,25 грн., ??вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу становить 262414,07 грн., вартість матеріального збитку завдана власнику КТ3 складає 130827,70 грн. Позивач зазначає, що в результаті ДТП, яка сталася з вини Відповідача, автомобіль пошкоджено повністю. Вина особи, що скоїла ДТП підтверджується Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2020 по справі № 761/9438/20, яка набрала законної сили. Позивачем також зазначено, що транспортний засіб «WolkswagenTauareg», з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_2 , не підлягав обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності, то ОСОБА_1 звернутися до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування останньому збитків, завданих внаслідок ДТП. Моторне (транспортне) страхове бюро України, відшкодувало ОСОБА_1 збитки заподіяною ДТП в розмірі 122 044,80 грн. Позивачем зауважено, що згідно Звіту № 1695 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 06.06.2020, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу становить 262 414,07 грн, то відповідно різниця в сумі 140 369,27 грн., підлягає відшкодуванню за рахунок особи, яка завдала шкоду, що стало підставою для звернення до суду з зазначеним позовом, в якому Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 143 369 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правову допомогу.

???Провадження в справі відкрито 26.01.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2024 закрито підготовче засідання в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в адрес суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Правом на подачу відзиву на позов не скористався.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 01.02.2020 о 03 год. 22 хв. в м. Києві на перехресті вул. Іллєнка та вул. Дорогожицька, в м. Києві, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , не обрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та з автомобілем «Джилі», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.02.2020 року о 03 год. 22 хв. в м. Києві на перехресті вул. Іллєнка та вул. Дорогожицька, в м. Києві, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» № 000933 від 01.02.2020 року, в стані алкогольного сп`яніння.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва 06.05.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП - закрито, в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (копія постанови наявна в матеріалах справи).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП, автомобіль марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_4 , яке міститься в матеріалах справи, отримав механічні пошкодження.

Розмір завданих збитків згідно Звіту № 1695 від 06.06.2020 складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , становить: 262 414 грн. 07 коп. (копія звіту наявна в матеріалах справи).

На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, відповідно до приписів ст. 356 та п. 41.1 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону., відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як зазначено позивачем на виконання вимог вищезазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснено регламентну виплату потерпілій особі, в зв`язку з настанням страхового випадку, в розмірі 122 044 грн. 80 коп.

Позивач вказує, що оскільки розмір відновлювального ремонту транспортного засобу становить 262 414 грн. 07 коп., а страхове відшкодування 122 044 грн. 80 коп. наявні підстави для стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичними збитками та страховим відшкодуванням, що становить 140 369 грн. 27 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 32.7. ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

За положеннями ч. ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, згідно до ст. 76 ЦПК України, будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон № 1961-IV, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні та з урахуванням відсутності доказів, які б свідчили про невідповідність розміру страхового відшкодування вимогам чинного законодавства України, з огляду на те, що МТСБУ виплата не є достатньою для повного відшкодування збитків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з Відповідача витрати на проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди, заданої власнику КТЗ.

У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно частини п`ятої статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1695 було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний звіт не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, ОСОБА_1 є оцінювачем за напрямком 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються, а тому витрати в сумі 3 000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) у розмірі 143 369 грн. 00 коп.

Разом з тим позивач просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Так, як свідчать матеріали справи, позивач в позові зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається з витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп. але підтвердження понесених таких витрат матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність доказів у справі суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 2-5, 11-13, 106, 137, 141, 196, 223, 258, 259, 263, 268, 280-283, 353-357 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригодизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 )на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 140 369 грн. 27 коп. та витрати за проведення звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 )сплачений судовий збір у розмірі 1 433 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: