КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 363/4915/24
провадження № 22-ц/824/4339/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою боржника ОСОБА_1 про виправлення помилки в судовому наказі в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнко Вікторії Валеріївни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2024 року в складі судді Лукач О. П.,

встановив:

26.09.2024 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Суддею Вишгородського районного суду Київської області 08 жовтня 2024 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , щомісячно, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 26.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 302,80 грн. Допущено негайне виконання рішення у межах суми за один місяць.

22.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про виправлення помилки у судовому наказі.

Просив внести виправлення до судового наказу, виданого Вишгородським районним судом Київської області 08 жовтня 2024 року, виклавши перший абзац резолютивної частини даного судового наказу наступним чином: шляхом доповнення п. 1 судового наказу після слів «не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» фразою «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку».

Зазначив, що частиною п`ятою статті 183 СК України встановлено максимальну граничну межу розміру аліментів, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Натомість, у вказаному судовому наказі суддя не вказав дану обставину, що прямо і беззастережно визначена законом.

Відсутність вказаного застереження у змісті судового наказу істотно впливає на його виконання.

При цьому зміна резолютивної частини судового наказу не впливає на його суть, але відсутність граничного розміру аліментів, який прямо передбачено законом, істотно впливає на можливість реалізації судового наказу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі, виданому Вишгородським районним судом м. Києва 08 жовтня 2024 року відмовлено.

13.11.2024 представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєнко В. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_4 про виправлення помилки в судовому наказі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що резолютивна частина судового наказу не у повній мірі відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України, якими визначено граничний розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, а саме, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відсутність вказаного застереження у змісті судового наказу істотно впливає на його виконання.

Вважає, що під час оформлення судового наказу судом першої інстанції було допущено істотну помилку, яка підлягала виправленню, але не була виправлена на підставі поданої заяви боржника. При цьому зміна резолютивної частини не впливає на його суть, але відсутність граничного розміру аліментів, який прямо передбачено законом, істотно впливає на можливість реалізації судового наказу.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення помилки в судовому наказі, яка подана в порядку, встановленому статтею 432 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому наказі не міститься описок та його було видано згідно вимог ОСОБА_2 . При цьому заявник фактично ставить питання про зміну судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєнко В. В. просила в порядку, встановленому статтею 432 ЦПК України, виправити помилку в судовому наказі, виклавши перший абзац резолютивної частини даного судового наказу у відповідності до вимог частини 5 статті 183 СК України, доповнивши судовий наказ фразою «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку».

Не зазначення в судовому наказі максимально граничної межі розміру аліментів, яка встановлена Законом, істотно впливає на правильність його виконання.

Вимог про виправлення описки в судовому наказі на підставі статті 269 ЦПК України заявник не заявляв, проте суд першої інстанції, розглянувши подану заяву саме як заяву про виправлення описки, дійшов передчасного висновку про відмову в її задоволенні.

Отже, за встановлених обставин наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 353, 367, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнко Вікторії Валеріївни задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2024 року скасувати.

Справу за заявою боржника ОСОБА_1 про виправлення помилки в судовому наказі в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук