ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1499/23 Номер провадження 22-ц/814/538/25Головуючий у 1-й інстанції Сайко О.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Обідіної О.І., Одринської Т.В., за участі секретаря Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2024 року у справі за клопотанням Пирятинського психоневрологічного будинку-інтернат, заінтересована особа Пирятинська міська рада, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

В обгрунтування даного клопотання вказано, що ОСОБА_2 з 25.06.2018 постійно проживає в інтернаті, інвалід ІІ групи з дитинства. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2012 року був визнаний недієздатним оскільки внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказувало, що згідно ухвали Пирятинського районного суду від 03.01.2019 над недієздатним ОСОБА_2 опікуном призначено Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.07.2021 строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним продовжено на 2 роки. Ухвалою суду від 05.06.2023 було призначено судово-психіатричну експертизу з приводу психічного стану недієздатного ОСОБА_2 . Враховуючи вищевикладене, просив продовжити строк дії рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2012 року строком на 2 роки.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2024 року клопотання Пирятинського психоневрологічного будинку-інтернат, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - задоволено.

Продовжено строк дії рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2012 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, строком на два роки, з моменту набрання рішенням законної сили.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно взяв до уваги покази свідків, які працюють у Пирятинському психоневрологічному будинку-інтернаті, оскільки у ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки із персоналом закладу.

Окрім того вказує, що судом були порушені вимоги ст. 89 ЦПК України, щодо оцінки висновків судово-психіатричних експертів, які ґрунтуються на показаннях зазначених свідків, які є зацікавленими особами, оскільки перебувають у безпосередньому підпорядкуванні керівника Пирятинського психоневрологічного будинку- інтернат, що свідчить про їх упередженість.

20.11.2024 року від Пирятинського психоневрологічного будинкуінтернат надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 в якому підприємство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні ОСОБА_2 та представники сторін.

Колегія суддів, заслухавши учасників справи, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Районним судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано недієздатним.

Також встановлено, що ОСОБА_2 з 25.06.2018 постійно проживає в Пирятинському психоневрологічному будинку-інтернаті, йому встановлено інвалідність ІІ групи з дитинства (а.с.3-5).

Ухвалою Пирятинського районного суду від 03 січня 2019 року його опікуном було призначено Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора (а.с.11-13).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.07.2021 року строк дії рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2012 року про визнання ОСОБА_2 недієздатним продовжено на 2 роки (а.с.15-16).

В подальшому 08.06.2023 року Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з клопотанням про продовження дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним, посилаючись на те, останній не усвідомлює своїх дій та не може ними керувати, оскільки має хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я.

Задовольняючи клопотання районний суд виходив з доцільності продовження строку дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки відповідним висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що останній продовжує страждати на стійке хронічне психічне захворювання, внаслідок якого не усвідомлює значення своїх дій та не може вільно керувати ними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядається цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана на судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкового психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина 6 статті 300 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частино шостою цієї статті.

Згідно з частиною восьмою статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підветрджені відповідними висновком судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 червня 2023 року було задоволено клопотання заявника та призначено у справі судово-психіатричну експертизу з приводу психічного стану ОСОБА_2 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №513 від 25.10.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості / олігофренія в ступені помірно вираженої дебільності/ із значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів. Наявний у ОСОБА_2 стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Відповідно до ч.9 ст. 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

В межах розгляду цього клопотання підлягали з`ясуванню обставини щодо наявності хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа, визнана недієздатною, продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи, що стан ОСОБА_2 не змінився, районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що є всі підстави для продовження строку дії рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області вді 23 жовтня 2012 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним ще на два роки.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення клопотання. Жодних обставин, які б свідчили про протилежне, судом не встановлено.

Суд першої інстанції вірно встановив межі розгляду справи та з дотриманням зазначених вимог встановив необхідні для розгляду справи факти.

Доводи апеляційної скарги щодо допущення судом першої інстанції порушень вимог ст. 89 ЦПК України щодо оцінки висновку судово-психіатричних експертизи, які ґрунтуються на показах свідків які є зацікавленими особами, що свідчить про упередженість та неможливість використання їх показань при проведенні експертизи не заслуговують на увагу, оскільки у випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у цивільному провадженні, сторони мають право заявити клопотання про призначення повторної експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цими висновками та зазначивши вимоги до повторної експертизи, що представником ОСОБА_2 зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 січня 2025 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ О.І. Обідіна ___________________ Т.В. Одринська