Справа № 932/7229/24
Провадження № 2/932/3974/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради; Дніпровська міська рада, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради; Дніпровська міська рада, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2024 скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2024 про відмову у відкритті провадження та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, вважаю необхідним передати цивільну справу на розгляд за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Згідно з положеннями ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, як вбачається з позовної заяви місцем знаходження нерухомого майна

За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі ордеру на квартиру у АДРЕСА_1 та зобов`язання розглянути заяву про видачу ордеру на квартиру у АДРЕСА_1 , тому спір пов`язаний з нерухомим майном.

Отже, справа підлягає розгляду судом, визначеним за правилами виключної підсудності.

Оскільки на квартира у АДРЕСА_1 розташована на території Соборного району м. Дніпро, тому справ підлягає передачі на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищевикладене, вважаю необхідним передати зазначені матеріали позовної заяви, за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст.: 27, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради; Дніпровська міська рада, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії передати до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснити на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Потоцька