Справа № 667/639/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для його виконання

09.10.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Сивкович О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Херсоні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для його пред`явлення, боржник: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №667/639/15-ц та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона у справі №667/639/15-ц, позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.08.2006 року задоволено. 24.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою Компанією «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2295/К, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб. Оскільки АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Ухвалою суду від 01.08.2025 року заяву прийнято до провадження, призначено судове засідання.

В судове засідання сторони, що належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи до суду не з`явились, представник заявника у заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Оскільки згідно ч.3 ст.433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, судом розглянуто заяву за відсутності сторін, які були належним чином повідомлення про місце та час розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 17.03.2015 року, справа №667/639/15-ц, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 02.08.2006 року на загальну суму 228748,17 грн., та сплачену суму судового збору в розмірі 2287,48 грн.

Згідно матеріалів цивільної справи №667/639/15-ц виконавчий лист для виконання вищезазначеного рішення було видано судом первісному стягувачу 07.04.2015 року.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП встановлено, що у

Корабельного РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області перебувало на виконанні ВП №50954421, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості (дата відкриття ВП 26.04.2016 року), яке завершено, а також у приватного виконавця Пирожок Є.В. перебувало на виконанні ВП №56460805, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості (дата відкриття ВП - 23.05.2018).

Ухвалою суду від 16.03.2021 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Саме такий висновок Верховного Суду відображено у постанові № 569/10120/13-ц від 02.09.2020 року.

Таким чином, досліджені докази свідчать про те, що ПАТ «Дельта Банк» звернулось до державного виконавця з виконавчим листом про стягнення коштів з ОСОБА_1 , та виконавче провадження було завершено.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» будь-яких доказів направлення запитів до державного виконавця з метою з`ясування відомостей щодо виконавчого листа №667/639/15-ц суду не надав.

Заявником також, не надано будь-яких документів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, натомість зазначено, що представник заявника зазначив, що умовами договору відступлення прав вимоги не передбачено обов`язку попереднього кредитора щодо передачі матеріалів претензійно-позовної роботи у паперовому вигляді.

Отже, заявником не доведений факт саме втрати виконавчого листа через відсутність допустимих та належних доказів.

За ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

Зокрема, поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є тривала хвороба стягувача, що перешкоджала вчиненню подібних дій, тривале відрядження тощо. Як поважні причини не слід розглядати перебування стягувача в омані, якщо у введенні в цей стан не винен боржник, щодо способу та порядку виконання судового рішення, або відсутність коштів у боржника для виконання зобов`язання тощо.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з відповідною заявою, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 р. «Пономарьов проти України» суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти підстави для поновлення строків.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З часу завершення виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» не вживалось жодних заходів щодо звернення виконавчих листів знову до виконання для захисту своїх порушених прав, інші відомості у суду відсутні.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в свою чергу, будучи новим стягувачем за виконавчим листом №667/639/15-ц з 01.04.2021 року, коли ухвала суду від 16.03.2021 року, набрала законної сили, не обґрунтовує пропуск строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі, так як і не наводить доказів пропуску цього строку.

Суд звертає увагу, що укладаючи договір про відступлення права вимоги заявнику було відомо про всі ризики придбання права вимоги за виконавчим документом із пропущеним строком пред`явлення до виконання і придбаваючи права вимоги без оригіналу виконавчого листа.

Таким чином, стягувачем не доведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а сам по собі факт невиконання рішення суду не може бути поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки первісний стягувач вочевидь не здійснював передбачених законом заходів щодо захисту порушеного права, а правонаступник стягувача прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку із чим відсутні підстави для його поновлення, тому суд приходить до висновку, що вимоги щодо поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 55, 258, 260, 353, 433 ЦПК України, пункт 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для його пред`явлення, боржник: ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 09.10.2025 року.

СуддяЯ. В. Шестакова