МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" грудня 2025 р. Справа № 370/3645/24

Провадження № 2/370/1483/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., під час розгляду у судовому засіданні у залі суду у с-щі Макарів Київської області у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний реєстратор відділу Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бишівської сільської ради Місюкевич Людмила Олексіївна, Бишівська сільська рада Фастівського району Київської області про визнання недійсним правочину, скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельної ділянки та поновлення реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У підготовчому засіданні на обговорення поставлено клопотання представника відповідача адвоката Окунєва Ігора Сергійовича про зупинення провадження у справі № 370/3645/24 до вирішення справи №370/2699/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно.

В обґрунтування клопотання представник відповідача вказав, що вирішення справи №370/3645/24 про визнання недійсним правочину, скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельних ділянок та поновлення реєстрації земельних ділянок безпосередньо залежить від вирішення справі №370/2699/23 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на майно, оскільки у справі №370/2699/23 буде з`ясовуватись хто є власником спірного майна, від чого залежить належить з`ясування питання наявності права на позов у справі №370/3645/24. Суд у справі №370/3645/24 не може самостійно встановити правовий режим спірних земельних ділянок, оскільки це питання вже є предметом судового розгляду в іншій справі між тими самими сторонами №370/2699/23. Самостійне вирішення цього питання в межах даної справи означало б фактичне дублювання функцій суду, який розглядає спір про поділ майна подружжя, та створювало б ризик ухвалення двох судових рішень із різними правовими висновками щодо одного й того самого об`єкта нерухомого майна. Вирішення справи №370/3645/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №370/2699/23 порушуватиме принцип правової визначеності, який є складовою верховенства права та неодноразово підкреслювався у практиці Верховного Суду та ЄСПЛ. Зокрема, ухвалення рішення про недійсність правочину або законність державної реєстрації без встановлення, кому саме належить спірне майно, створює ситуацію, за якої правові наслідки такого рішення можуть бути поставлені під сумнів у майбутньому. Можливість формальної відмови в позові з мотивів недоведеності права власності позивача не усуває об`єктивної неможливості розгляду справи, оскільки у справі №370/2699/23 це саме право може бути: підтверджене; змінене за правовим режимом; або визнане за іншою стороною. За таких обставин ухвалення рішення у справі №370/3645/24 до вирішення справи про поділ майна призвело б до передчасного судового висновку, який фактично залежить від результату іншого судового провадження.

Представник позивача проти зупинення провадження у справі заперечив, вважав таке безпідставним, просив відмовити у його задоволенні.

Інші належним чином повідомлені учасники справи у підготовче засідання не з`явилися. Від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Вислухавши учасників справи, вирішуючи клопотання, перевіривши доводи викладені в ньому, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу наведених норм права вбачається, що підставою для зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи у якій рішення не набрало законної сили.

При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Встановлено, що спір у справі у справі № 370/3645/24 виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний реєстратор відділу Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бишівської сільської ради Місюкевич Людмила Олексіївна, Бишівська сільська рада Фастівського району Київської області щодо визнання недійсним правочину, скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельної ділянки та поновлення реєстрації земельної ділянки, в якому ОСОБА_1 просив: визнати недійсним односторонній правочин ОСОБА_2 щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0130, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, а також земельної ділянки з кадастровим мером :03:003:0126, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, здійснений у формі заяви про розподіл земельних ділянок від 29.06.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболевим Д.В. за реєстровим № 376. Крім цього, ОСОБА_1 просить скасувати державну реєстрацію за Відповідачем права власності на новоутворені в результаті поділу чотири земельні ділянки, скасувати реєстрацію цих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та поновити в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельних ділянок, які існували до поділу. Також встановлено, що ОСОБА_2 здійснила поділ земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:003:0130 та :03:003:0126, в результаті чого утворилися 4 нові земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:003:0006, :03:003:0007, :03:003:0008, :03:003:0009.

Спір у справі № 370/2699/23 виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:003:0007, :03:003:0009, :03:003:0006, :03:003:0008, :02:030:0088, будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та конструкцій, які були використані під час будівництва садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:0008, легкового автомобіля Gelly CE-2, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

12.09.2025 у справі № 370/2699/23 судом ухвалено рішення, яке станом на 17.12.2025 не набрало законної сили.

Суд зауважує, що ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11 червня 2025 року за наслідками розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Окунєва І.С. було зупинено провадження у справі № 370/3645/24.

За наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 11 червня 2025 року скасовано та направлено справу, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначав, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи та зазначав, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 370/3645/24, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Перевіривши доводи викладені у клопотанні, беручи до уваги предмети спорів у вказаних справах, враховуючи заперечення іншої сторони, суд приходить до висновку, що представником відповідача не доведено того, що цивільна справа №370/3645/24 не може бути вирішена до розгляду справи № 370/2699/23.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що підлягає не задоволенню.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича про зупинення провадження у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Білоцька