Номер провадження: 22-ц/813/5491/25
Справа № 509/7401/24
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

учасники справи: позивач - Обслуговуючий кооператив «ЖК Люстдорф», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року, ухвалене Овідіопольським районним судом Одеської області у складі: судді Гандзій Д.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2025 року позовні вимоги ОК «ЖК Люстдорф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖК Люстдорф» заборгованість по щомісячним внескам у розмірі 40800 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2025 року відмовлено.

У березні 2025 року від представника ОК«ЖК «Люстдорф» - адвоката Федяєва С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 20000 грн в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій він просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ОК «ЖК «Люстдорф» процесуальні (судові) витрати на правову допомогу (на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом даної справи у розмірі 20000 грн відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/11/2023 від 01.11.2023, якій наявний в матеріалах справи. Заява містить опис робіт, виконаних адвокатом у зв`язку із розглядом цієї справи, а також акт виконаних робіт від 09.03.2025 на суму 20000 грн, додаткову угоду № 45 від 20.12.2024 до Договору про надання правової допомоги № 1/11/2023 від 01.11.2023 з вказаною сумою адвокатських послуг.

Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року заяву ОК «ЖК «Люстдорф» про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволено.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 509/7401/24 за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків в частині розподілу судових витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖК Люстдорф» судові витрати на професійну правову допомогу у сумі 20000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року, посилаючись на порушення принципів розумності та співмірності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд не врахував, що справа розглядалася у спрощеному порядку без участі сторін, представник позивача не брав участі у судових засіданнях, не подавав жодних складних процесуальних документів.

Процесуальні документи такі як відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , заперечення на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а також участь у судовому засіданні по справі 28.04.2024, 25.10.2024 та 04.12.2024, не мали місце у справі, так як позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 20.12.2024.

Позивач подав до суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат 18.03.2025, в якому відсутній будь-який розрахунок, а лише вказано, що відповідно до додаткової угоди № 45 до Договору про надання правої допомоги № 01/11/2023 від 01.11.2023 заявник зобов`язується сплатити адвокатському бюро 20000 грн протягом 3 днів після винесення остаточного рішення по справі, але не пізніше 31.12.2025.

Акт виконаних робіт від 09.03.2025 не підписаний представником позивача, відсутні будь-які квитанції, платіжні доручення, які б свідчили про оплату адвокатських послуг.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2025 позов ОК «ЖК «Люстдорф» задоволено. Суд врахував, що від відповідача в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України не було надано суду будь-яких письмових заперечень з цього приводу (відмови або зменшення суми витрат на правову допомогу), а тому суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, дійшов висновку про необхідність задоволення та стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача повністю.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така позиція узгоджується із правовим висновком зробленим Великою Палатою Верховного Суду 19.02.2020 у постанові по справі №755/9215/15-ц.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Верховний Суд в ухвалі від 31 серпня 2021 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22) залишив без розгляду заяву стягувача про ухвалення додаткового рішення у справі № 748/1027/21 про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що заявник звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, клопотання про поновлення такого строку не заявляв.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2025 року, повний текст якого складено 10 березня 2025 року, позовні вимоги ОК «ЖК Люстдорф» задоволено.

18.03.2025 представником позивача - адвокатом Федяєвим С.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн із долученням відповідних доказів на підтвердження понесених витрат, тобто із пропуском встановленого положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку для подання таких доказів, який закінчувався, з урахуванням ч. 3 ст. 124 ЦПК України, 17.03.2025.

Відповідного клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин неможливості подання даних доказів у встановлений положеннями ст. 141 ЦПК України строк, заява про ухвалення додаткового рішення не містить.

Отже, задовольняючи заяву представника Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» - адвоката Федяєва С.В. про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції не врахував, що заявником подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі поза межами встановленого положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, клопотання про поновлення такого строку не заявляв, а тому суд мав застосовувати наслідки недотримання таких вимог у вигляді залишення такої заяви без розгляду.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви представника Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» про ухвалення додаткового судового рішення.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року підлягає скасуванню, а заява Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 126, 270, 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖК «Люстдорф» - адвоката Федяєва Сергія Володимировича залишити без розгляду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 26 грудня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова