Єдиний унікальний номер судової справи: 2-4569/11
Провадження 22-ц/812/115/25, 22-ц/812/123/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

13 січня 2025 року м. Миколаїв справа №2-4569/11

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Травкіною В.Р.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Стратулатом Сергієм Дмитровичем та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Михайліним Олександром Євгенійовичем на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року, постановлену у складі головуючого судді Черенкової Н.П. в приміщенні того ж суду у м. Миколаєві, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» про заміну стягувача у виконавчому листі №2-4569/2011, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

установив:

У листопаді 2021 року ТОВ «Фінанс проперті групп» звернулось до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 22 травня 2012 року Центральний районний суд міста Миколаєва ухвалив заочне рішення по справі №2-4569/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №08/08/2077/840-К-1517 від 14 серпня 2007 року із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

На підставі рішення суду було видано ПАТ «КБ «НАДРА» виконавчі листи.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором 08/08/2077/840-К-1517 від 14 серпня 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №08/08/2077/840-К-1517 від 14 серпня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінанс проперті групп».

Посилаючись на ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09 жовтня 2019 року №711/10368/2012 та Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, заявник вважав, що є всі підстави для заміни стягувача у виконавчих листах його правонаступником ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Заявник вказував, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація про відкриття виконавчих проваджень щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідомо та можливість їх встановлення відсутня.

Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено. Відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів.

Заявник посилався на те, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Отже, право отримання стягувачем дублікату виконавчого документа не залежить від причин втрати виконавчого документу.

Щодо поважності цих причин зазначав, що 04 червня 2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку.

Згідно законодавства України процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Отже попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Позиція регулятора ґрунтується на тому, що банк повністю втрачає процесуальну дієздатність після винесення рішення НБУ про прийняття постанови про відкликання ліцензії та ліквідацію. Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на Фонд. З аналізу норм Закону України «Про банки та банківську діяльність», зокрема п. 2 ст. 48 випливає, що основною функцією Фонду в процесі ліквідації банків є організація відчуження всіх активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, до яких входять і права вимоги за кредитними договорами і аж ніяк не здійснення завдань щодо реального стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В даному випадку, через обставини, що не залежали від ПАТ КБ «Надра», банк втратив можливість реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості боржників за кредитними договорами у примусовому порядку з 04 червня 2015 року, що унеможливило ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю.

Отже, ліквідація банку, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, також не залежала від первісного стягувача, та вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників відсутні.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа щодо вказаних боржників з причин його втрати. Крім того, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, та, як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

Отже, строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі ПАТ КБ «НАДРА».

Заявник вказував, що заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

Таким чином, перебування ПАТ «КБ «НАДРА» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Тривале невиконання рішення суду викликає у відповідачів хибне переконання про необов`язковість його виконання та завдає шкоди репутації всій судовій системі України.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Фінанс проперті групп» просило замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп», видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп» у виконавчих листах, виданих на виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у цивільній справі №2-4569/2011 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів у справі №2-4569/2011 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновлено строк пред`явлення дублікатів виконавчих листів №2-4569/2011 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції, суд дійшов висновку, що є підстава для заміни стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп».

Проаналізувавши положення п.17.4 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, що набула чинності 15 грудня 2017 року, який регулює порядок видачі дубліката виконавчого документа, суд зазначив, що відсутність виконавчого документа унеможливлює продовження виконання судового рішення, а тому існує необхідність у видачі стягувачу дубліката виконавчих листів замість втрачених. За таких підстав суд вважав за необхідне видати ТОВ «Фінанс проперті групп» дублікат виконавчих листів.

Також, керуючись ст. 433 ЦПК України, суд вважав можливим поновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Стратулата С.Д., та ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Михайліна О.Є. звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Фінанс проперті групп» у задоволенні заяви про заміну стягувача, видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

В апеляційних скаргах боржники зазначали, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 08 лютого 2022 року (справа № 2-7763/10) у пунктах 92-95: «Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

Отже, судом першої інстанції не враховано, що заміна сторони стягувача за виконавчими листами № 2-4569/2011 можлива лише у разі наявності підстав для поновлення строків на їх пред`явлення до примусового виконання.

Також боржники вказували, що заявником не було повідомлено суду інформацію щодо обставин направлення ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів № 2-4569/2011 до Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області та прийнятих державним виконавцем рішень у 2013 році (тобто, задовго до початку процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» у 2015 році).

На час видачі виконавчих листів у справі №2-4569/2011 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції Закону N 5411-VI від 02 жовтня 2012 року), у статті 22 якого було встановлено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року. При цьому, строки, зазначені у частині першій цієї статті встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Тобто, стягувач мав можливість пред`явити вищевказані листи до виконання у строк до 04 червня 2013 року.

Згідно з листом Центрального відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ від 14 листопада 2024 року № 135875 державним виконавцем відділу ДВС 28 жовтня 2013 року були винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень №40411483, №40411592 з примусового виконання виконавчих листів № 2-4569/2011, виданих Центральним районним судом м. Миколаєва 25 березня 2013 року саме у зв`язку із пропущенням строку на пред`явлення відповідних виконавчих документів (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV).

Тобто, строк пред`явлення виконавчих листів у справі №2-4569/2011 сплинув задовго до початку процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» (що розпочалась 2015 році), а протягом 2013-2021 (8-ми років) ані стягувач, ані його правонаступники до суду із заявою про заміну сторони/видачу дублікатів/ поновлення строку на їх пред`явлення - не звертались. Крім того, постанови Центрального ВДВС м. Миколаєва від 28 жовтня 2013 року про відмову у прийнятті до виконання несвоєчасно поданих виконавчих листів - стягувачем не оскаржувались та є чинними.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінанс проперті групп», посилаючись на помилковість доводів, викладених у скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, в ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Правом подачі відзиву на апеляційні скарги інші учасники справи не скористались.

Представники боржників Стратулат С.Д. та ОСОБА_3 подали до апеляційного суду заяви про розгляд справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Учасники справи, у тому числі ТОВ «Інвестмент юніон», в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового засідання. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

На підставі частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правове регулювання спірних питань забезпечують норми цивільного, цивільно - процесуального та виконавчого законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21, дійшла висновку, що якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

За такого, замінити сторону виконавчого провадження можна в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, або у разі його поновлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

За правилами статті 127 ЦПК суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до статті 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зміст цієї норми кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону «Про виконавче провадження». Метою цього правила є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2012 року стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість з основного боргу в сумі 64942,53 грн, прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 34384,02 грн, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 20429,91 грн, прострочену заборгованість по відсоткам в сумі 20078,55 грн, пеню за порушення строку сплати ануїтентного платежу в сумі 7102,96 грн, штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 7571,65 грн, 100047,05 грн та по 560,24 грн судових витрат з кожного.

Судове рішення набуло законної сили після закінчення строку на його оскарження, який за нормами ЦПК України в редакції, що діяла на час його ухвалення, складав десять днів 04 червня 2012 року.

Судом першої інстанції були видані виконавчі листа, які згідно відмітки на заяві були отримані представником ПАТ КБ «Надра» 07 травня 2013 року.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ«НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором 08/08/2077/840-К-1517 від 14 серпня 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №08/08/2077/840-К-1517 від 14 серпня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінанс проперті групп».

Як убачається зі змісту ухвали суду від 10 січня 2022 року, суд під час розгляду справи не встановив початок перебігу строку виконання виконавчих документів, виданих на виконання заочного рішення від 22 травня 2012 року, не з`ясував, новим чи попереднім кредитором і який строк пропущено.

Видача дубліката виконавчого листа за нормами ЦПК у редакції Закону від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII року не передбачена, однак відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання, або у разі його поновлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року (справа 2-836/11) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час набрання заочним рішенням законної сили (червень 2012 року) були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-V111, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року та діяв на час звернення заявника до суду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001р. у справі № 3-рп/2001).

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 набрав чинності 05 жовтня 2016 року. Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення даного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-V111. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону від 02 червня 2016 року № 1404-V111 до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Саме про таке застосування вказаних норм права йде мова в постанові КЦС Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14.

Отже, оскільки заочне рішення суду набрало законної сили 04 червня 2012 року, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV становив один рік та сплинув 04 червня 2013 року.

Заявник помилково вважав, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки.

Також з листа Центрального відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ від 14 листопада 2024 року № 135875 вбачається, що державним виконавцем відділу ДВС 28 жовтня 2013 року були винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень № 40411483, №40411592 з примусового виконання виконавчих листів № 2-4569/2011, виданих Центральним районним судом м. Миколаєва 25 березня 2013 року саме у зв`язку із пропущенням строку на пред`явлення відповідних виконавчих документів (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV).

Як убачається із змісту заяви ТОВ «Фінанс проперті групп», заявник посилався, що строк пред`явлення виконавчих документів пропущено саме первісним кредитором ( ПАТ «КБ «НАДРА») та як поважну причину його пропуску зазначав процедуру ліквідації банку, яку, як стверджував заявник, розпочато з 4 червня 2015 року, що призвело до припинення основної діяльності банку, зміни всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра».

Згідно акту (без дати), складеному Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладників на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_1 від 04 серпня 2020 року, за яким Банком було відступлено права вимоги за кредитними договорами згідно додатків. Всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «НАДРА», передано ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» при укладенні договору про відступлення прав вимоги за Актом приймання-передачі оригіналів документів до вищевказаних договорів. Всі інші виконавчі документи були втрачені під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА » у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закритим територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. Таким чином, у ПАТ «КБ «НАДРА» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження Банк не володіє.

Зазначені причини пропуску строку не можна вважати поважними, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплинув ще 04 червня 2013 року, тобто задовго до початку процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», яка розпочалась у 2015 році.

Інших причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання заявником не вказано.

Отже, апеляційним судом не встановлено причин, які б не залежали від волі первісного стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк.

Аналіз зазначених обставин свідчить про те, що первісний стягувач за виконавчими листами (ПАТ «КБ «Надра») на час відступлення вимоги 04 серпня 2020 року новому кредитору ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а згодом і ТОВ «Фінанс проперті групп» втратив право на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК), тобто станом на 04 серпня 2020 року, то право на пред`явлення виконавчих листів до виконання не набув (до вирішення питання про поновлення строку) і новий кредитор, яким є ТОВ «Фінанс проперті групп».

Виходячи з норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами (статті 76-81 ЦПК України) поважний характер причин пропуску строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів за судовим рішенням від 22 травня 2012 року.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, як зазначалось вище, видається лише в межах строку для пред`явленні виконавчого листа до виконання (первісного або поновленого), то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дублікатів виконавчих листів про стягнення кредитної заборгованості та судових витрат з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З таких же підстав (відмова у поновленні строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання) не має правового значення і заміна сторони у виконавчому провадженні на ТОВ «Фінанс проперті групп», оскільки вчинення судом дій щодо заміни сторони у виконавчому провадженні при відмові у поновленні строків для пред`явлення до виконання виконавчих документів не призведе до виникнення у нового кредитора права на примусове виконання судового рішення.

Отже, згідно матеріалів строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився. Зазначені обставини виключали можливість заміни стягувача правонаступником на підставі частин першої, п`ятої ст. 442 ЦПК України з урахуванням ст. 55 ЦПК України, що не було враховано судом першої інстанції.

Вказані обставини є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс проперті групп».

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було сплачено кожним судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., тому сплачена сума судового збору має бути стягнута з ТОВ «Фінанс проперті групп» на користь кожного з боржників.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Стратулатом Сергієм Дмитровичем, та ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Михайліним Олександром Євгенійовичем, - задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі у справі №2-4569/11, видачу дублікатів виконавчих документів щодо стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 13 січня 2025 року.