Справа № 493/1292/24
Провадження № 2/493/82/25
13 січня 2025 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Тітової Т.П.
за участю секретаря Сирота О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Тітовій Т.П.
Ухвалами судді від 05.08.2024 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання, а також витребувано докази.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 28.11.2024 року закрито підготовче судове засідання тапризначено справу до розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, на адресу суду від них надійшли заяви, в яких вони просили позов розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання призначене на 23.08.2024 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Так на адресу його проживання, зазначену у позові: АДРЕСА_1 , судом надсилалася ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Однак на адресу суду з поштового відділення повернувся конверт із зазначеними документами з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому судове засідання було відкладено на 16.09.2024 року та відповідачу надіслано повторно судову повісткуна адресу проживання: АДРЕСА_1 . Однак на адресу суду з поштового відділення повернувся конверт із судовою повісткою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому судове засідання було відкладено на 09.10.2024 року та відповідачу надіслано судову повістку на його зареєстровану адресу. Однак на адресу суду повернувся конверт з поштового відділення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В зв`язку з цим судом відповідачу надіслано повторно судову повістку на його зареєстровану адресу на 19.11.2024 року. Однак на адресу суду повернувся конверт з поштового відділення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань він повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області, оголошення про виклик його як відповідача в судові засідання на 28.11.2024 року, на 18.12.2024 року та на 13.01.2025 року.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази, надані позивачами, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2021 року близько 21:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , де в цей час до нього підійшли ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та між ними виникла словесна суперечка. В ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 наніс ОСОБА_2 декілька ударів кулаками правої та лівої руки в область голови, а ОСОБА_1 наніс один удар кулаком лівої руки в область голови, в подальшому продовжуючи свої неправомірні дії взяв металевий ключ та наніс ним ОСОБА_2 один удар в лобну ділянку голови, а ОСОБА_1 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку голови з ліва.

В результаті ОСОБА_2 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, рана лобної ділянки голови, садно правої щоки, синці обох очей. Ушкодження у вигляді рани лобної ділянки, спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні, і на підставі п. 2.3.3. і п. 4.6 «Правил…» (1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; садно та синці обличчя, на підставі п. 2.3.5 «Правил…» - до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 110 від 11.08.2021 року.

У ОСОБА_1 при зверненні за медичною допомогою були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, синець лівого ока, контузія придатків лівого ока, синець лівої щоки та по ходу лівої щелепи зліва. Вказані ушкодження мають незначні швидкоминучі наслідки, тому на підставі п. 2.3.5 «Правил…» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 111 від 11.08.2021 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Кодимського районного суду Одеської області від 14.10.2021 року по справі № 503/1581/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України та призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Вирок набрав законної сили 11.11.2022 року.

Згідно наданих позивачами квитанцій щодо вартості медикаментів, вони понесли витрати на такі медикаменти: калія йодид 93,80 грн, сантижен форте капсули 92 грн, натрію хлорид 13,50 грн, димексид розчин 23 грн, гідрокортизон суспензія 27 грн, ріфампіцин капсули 20 грн, спирт етиловий 25 грн та 35,60 грн, марля медична нестерильна 96 грн, розчин перекис водню 12 грн, перчатки хірургічні стерильні 40 грн, шприц 10 мл 2,50 грн, брильянтовий зелений розчин 11 грн, пелюшки 50 грн, піпетка 2,50 грн, аугментин 225 грн, бинт марлевий стерильний 6 грн, ренейро розчин 780 грн, центролін ампули 780 грн, шприц 5 мл 40 грн, окомістин краплі очні 57 грн,пластир леофікс 23 грн, гепаринова мазь 76,50грн, ацетилсаліцилова кислота 94,10 грн, таблетки гліклада 57,90 грн, трипліксам 220,90 грн.

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого видно, що ОСОБА_2 звертався в поліклініку Балтської БПЛ 10.08.2021 року та 17.08.2021 року і перелік ліків, які були призначені позивачу, а саме мазь траумель, дексалгін, пірацетам, амоксіл.

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого видно, що ОСОБА_1 зверталася в поліклініку Балтської БПЛ 10.08.2021 року, 20.08.2021 року та 30.08.2021 року і перелік ліків, які були призначені позивачу, а саме мазь траумель, німесіл, пірацетам, діакарб, таблетки валеріани, окомістин, калій йод, розчин лідокаїну, пов`язки з декасаном, олфен, орципол, мовіназа.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що із витребуваних виписок із медичних карток наявні призначення лікування, а надані квитанції щодо витрат на ліки з наданими призначеннями не співпадають, тому суд не приймає їх до уваги, крім витрат на калія йодид в сумі 93,80 грн, марлі медичної нестерильної 96 грн, бинта марлевого стерильного 6 грн та окомістин краплі очні 57 грн, які співпадають з переліком призначень по виписці позивача ОСОБА_1 . За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на придбання ліків підлягають частковому задоволенню на суму 252,80 грн, а накладні від 20.08.2021 року, від 25.08.2021 року та від 27.08.2021 року суд взагалі до уваги не приймає, оскільки не вказано найменування ліків, що позбавляє суд можливості пересвідчитись чи дійсно витрати були понесені згідно призначень лікарів на лікування, пов`язане із спричиненням позивачам тілесних ушкоджень.

Що стосується квитанцій щодо вартості бензину 08.08.2021 року на суму 299,90 грн, 11.08.2021 року - 565 грн, 18.08.2021 року - 780,50 грн, 26.08.2021 року на суму 422,18 грн, 27.08.2021 року - 299,93 грн, то суд зазначає, що позивачами не доведені вказані витрати на придбання пального, оскільки ними не надано жодних доказів причин цих поїздок та куди вони були здійснені, так як згідно з виписок медичних карток амбулаторного хворого записи є тільки за 10.08.2021 року, 17.08.2021 року, 20.08.2021 року та 30.08.2021 року, тобто жодні квитанції не співпадають із даними датами.

Також позивачі просили суд стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду в сумі 25000 грн на кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як стверджують позивачі, неправомірні дії відповідача призвели до того, що позивачі перенесли душевні страждання від приниження, вони змушені були терпіти сильний фізичний біль, викликаний завданими їм тілесними ушкодженнями, їм потрібно було відвідувати лікарні, переносити болісні медичні процедури, що завдало їм суттєвих незручностей та моральних страждань, порушило їх звичний спосіб життя. Крім того, вони були змушені приймати участь в декількох судових засіданнях з розгляду кримінального провадження відносно відповідача. Це також завдало їм певні незручності та змушувало змінювати свої плани.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. ст. 76-77 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню.

В даному випадку суд вважає за справедливе застосувати принцип пропорційності та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

З огляду на очевидну не співмірність заявлених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, дій відповідача, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з 25000,00 грн до 1000,00 грн на користь ОСОБА_1 та до 2000,00 грн на користь ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-77, 81, 141, 263, 280 ЦПК України, ст. ст. 11, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 252 (двісті п`ятдесят два) грн 80 коп, моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисяча) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 13.01.2025 року.

СУДДЯ