Справа № 753/6632/25
"12" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Лазоришин А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -
01.04.2025 року позивачка звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 .
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності в рівних долях батьку позивачки - ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки помер і відповідно відкрилась спадщина на частину зазначеної квартири. Після смерті батька позивачки його спадкоємцями стали: мати померлого ОСОБА_4 , донька померлого - відповідачка ОСОБА_5 , яка є сестрою позивачки по батьку, а також сама позивачка, як донька померлого. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 4/6 частин вказаної квартири. Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 стали її онучки: позивачка та двоюрідна сестра позивачки - ОСОБА_6 . Разом з тим, ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі на користь позивачки. Оформити свої права на спадкове майно позивачка не має можливості, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, наявна лише копія Свідоцтва про право власності на житло виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 13.10.1999 року. У позивачки наявна також Інформаційна довідка КВ-2024 №287 видана 08.08.2024 року КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно якої квартира дійсно належала батькові та бабусі позивачки у рівних долях. Позивачка намагалась самостійно отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло, однак у видачі дублікату їй було відмовлено. Своєю постановою від 12.02.2025 року державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру, а тому позивачка вимушена звернутись до суду.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2025 року справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.
Ухвалою суду від 24.06.2025 року відкрите провадження у справі і призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 14.08.2025 року задоволене клопотання сторони позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 24.10.2025 року закрите підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляді по суті у відкритому судовому засідання.
13.11.2025 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача Київської міської ради, у яких представник просить розглядати справу за його відсутності, ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства.
Представник позивача звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, сторона позивача зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.
Представник третьої особи Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Згідно наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності на житло від 13.10.1999 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності в рівних долях належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 21).
За змістом Інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.08.2024 року, згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державної адміністрацією 13.10.1999 (розпорядження №49-322) та зареєстрованого в Бюро 15.11.1999 у реєстрову книгу за №6660 (а.с. 23).
Убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 68).
21.02.2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_7 (а.с. 65).
07.06.2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_8 (а.с. 66).
11.06.2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина - ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_4 (а.с. 67).
Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 є однією й тією ж самою особою і зазначена відповідачка є донькою померлого ОСОБА_3 (44, 71, 75, 76).
Позивачка також є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб у зв`язку із чим позивачка змінила прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_11 » (а.с. 74, 16).
ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 25).
30.10.2013 року матері ОСОБА_4 та донькам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 щодо належного померлому автомобіля (а.с. 97-99).
Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори від 12.02.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_3 через відсутність оригіналу документу, який посвідчує право власності померлого на частку зазначеної квартири (а.с. 105).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 89).
15.09.2022 року із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі - ОСОБА_4 звернулась позивачка ОСОБА_1 (а.с. 107).
ОСОБА_13 07.10.2022 року подала до органів нотаріату заяву про те, що вона відмовляється від спадково майна своєї бабусі ОСОБА_4 на користь іншої онуки померлої - ОСОБА_1 (а.с. 108).
Будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до органів нотаріату не звертались.
Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори від 12.02.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті її бабусі ОСОБА_4 через відсутність оригіналу документу, який посвідчує право власності померлої на частку зазначеної квартири (а.с. 136).
За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК україни).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України).
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ст. 1273 ЦК України).
Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ст. 1274 ЦК України).
Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).
Із матеріалів цієї справи убачається, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 є дві його доньки та матір, тобто на кожного зі спадкоємців припадає по 1/3 частці спадкового майна.
Після смерті ОСОБА_4 єдиною спадкоємицею є позивачка, яка є спадкоємицею за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_3 помер раніше своєї матері.
Убачається, що відповідачка ОСОБА_10 також мала право спадкувати майно своєї померлої бабусі ОСОБА_4 за правом представлення, однак таким правом не скористалась, заяви про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі не подала.
Інша онука померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_13 , яка є донькою другого сина померлої - ОСОБА_14 , який також помер раніше своєї матері, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки.
Відтак, позивачка є спадкоємицею 1/3 частини спадкового майна свого батька та всього майна своєї бабусі, разом з цим вона не має можливості оформити свої права на спадкове майно через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 .
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ст. 386 ЦК України).
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Належність квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах підтверджується, як наявною копією свідоцтва про право власності та житло, так і інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації».
У даній справі встановлено, що позивачка є спадкоємицею майна свого батька ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 , вона вчасно звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не має можливості за відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на житло.
Оскільки, після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями, які прийняли спадщину були три особи, відповідно після смерті свого батька позивачка має право на отримання у спадок 1/6 частини квартири.
Після смерті бабусі позивачка має право на спадкування 4/6 частин квартири, адже частина квартири належала її бабусі згідно свідоцтва про право власності на житло, а 1/6 частину квартири ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , тож частка квартири на яку має бути визнане право власності позивачки в порядку спадкування за законом після смерті її батька та бабусі загалом становить 5/6 частин.
На підставі викладеного, керуючись 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 178, 247, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1266-1270, 1273, 1274, 1278, 1296, 1297 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 12.12.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Третя особа - Шістнадцята київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Харківське шосе, 172).

Суддя -