Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2977/24
Провадження № 2/572/967/24
10 січня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
при секретарі - КУДІНІЙ А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/2977/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_2 21 грудня 2014 року у виконавчому комітеті Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №18.
Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення із позовом до суду і до повноліття дітей.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2014 року у виконавчому комітеті Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №18.
Від даного шлюбу у подружжя народилось четверо дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до змісту позовної заяви стосунки між сторонами припинилися, у зв`язку з тим, що життя з відповідачем не склалося та було припинено вести спільне господарство з листопада 2022 року, що привело до припинення сімейних відносин, що і стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу.
Також, згідно із змістом позовної заяви сторони на даний час проживають окремо, однак, неповнолітні діти подружжя проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач посилається на ті обставини, що відповідач будь-якої допомоги на утримання дітей не приймає, добровільно домовитись про матеріальне забезпечення дітей сторони не змогли.
Отже, оскільки батько дітей самоусунувся від свого обов`язку по їх утриманню, позивач, з урахуванням законодавчо визначеного обов`язку обох батьків утримувати дітей до повноліття, а також з урахуванням відсутності обставин, які б перешкоджали сплаті відповідачем аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку, визначивши розмір аліментів у частці від його заробітку.
Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала.
Клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності судом задоволено.
Інших клопотань від сторін не надходило.
Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу, а також з приводу утримання неповнолітньої дитини.
Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.
Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02 березня 2016 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що у виконавчому комітеті Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, зроблено актовий запис №18.
Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.
Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені.
Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Із позовної заяви вбачається, що подружжя має чотирьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ксерокопія повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 березня 2016 року), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03 липня 2018 року) , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01 жовтня 2019 року) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 19 січня 2021 року,).
Однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення.
Крім цього, частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини , тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння (відповідно до змісту позовної заяви стосунки сторонами припинені з листопада 2022 року), а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається із змісту позовної заяви у сторін по справі під час шлюбу народилось четверо дітей.
В ході судового провадження із вказаних вище свідоцтв про народження цих дітей встановлено, що їх батьками є сторони по справі .
На момент звернення позивача із даним позовом до суду діти сторін по справі є неповнолітніми.
В позовній заяві позивач посилалась на ті обставини, що неповнолітні діти проживаючи із нею, перебувають виключно на її утриманні.
Вказані обставини не заперечувались відповідачем.
Крім цього, відповідач не спростував в суді ті обставини, що ним не надається матеріальна допомога на утримання неповнолітніх дітей.
Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітніх дітей на матеріальне забезпечення до досягнення повноліття, оскільки законодавством на обох батьків покладається обов`язок по утримання неповнолітньої дитини.
Відповідачем, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів на спростування заявлених позивачем вимог.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Заперечень у виді відзиву на позовну заяву щодо позовних вимог ОСОБА_1 та доказів надання в добровільному порядку коштів на утримання дітей, ОСОБА_2 суду подано не було, а тому, з огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів з останнього правомірними.
Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.183 СК України у частці від заробітку останнього, в розмірі, вказаному у позові, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач, відповідачем проти цього заперечень не надано.
При визначенні розміру аліментів, який має бути стягнуто з відповідача, судом враховується, що згідно із ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно із ч.1 ст.183 СК України, визначається судом.
Позивач просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, як 1/2 частину заробітку боржника.
На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 180, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 280, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 грудня 2014 року виконавчим комітетом Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №18- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду 10 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення, відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: