Єдиний унікальний номер 448/10/25
Провадження № 2/448/202/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08.01.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позивачка ОСОБА_1 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0378, автомобіль марки «Opel Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 ; виділити в особисту приватну власність відповідача ОСОБА_2 зазначені житловий будинок та земельну ділянку; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її (позивачки) користь 1/2 частину вартості житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину вартості земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0378; стягнути з відповідача на її (позивачки) користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Opel Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , у розмірі 199 107 грн. 19 коп.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак дана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Отже, у позовній заяві повинна бути зазначена дійсна ціна позову, а також документально підтверджена ціна позову.

Згідно із п.п.2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Також, згідно усталеної практики Верховного Суду, вартість майна, що підлягає поділу між подружжям, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи в суді.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, зазначена у позовній заяві ціна позову не відповідає дійсній вартості майна.

Пред`являючи позов з вимогами майнового характеру, позивачка зазначила ціну позову у розмірі 199 107, 19 грн., подала квитанцію про сплату судового збору в сумі 1991,10 грн., не обґрунтувавши це належним чином.

Так, позивачка у позовній заяві пред`являє ряд позовних вимог, в тому числі позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її (позивачки) користь 1/2 частини вартості житлового будинку, 1/2 частини вартості земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0378та та грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Opel Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , у розмірі 199 107 грн. 19 коп. При цьому, заявляючи дані позовні вимоги майнового характеру, така зазначає лише розмір грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу. Натомість, заявляючи вимоги про стягнення 1/2 частини вартості житлового будинку та 1/2 частини вартості земельної ділянки, така не вказує конкретного розміру відповідних вимог (грошової суми).

Також позивачка у позові вказує, що ціна позову становить 199 107 грн. 19 коп., що, як вбачається зі змісту позовної заяви, дорівнює 1/2 частці вартості спірного транспортного засобу. Для визначення ціни позову позивачка надала до суду лише висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, згідно якого середня ринкова ціна для автомобіля марки «Opel Vivaro», 2009 року виготовлення, за ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , станом на момент завершення експертизи складає 398214,38 грн.

Водночас із заявлених позовних вимог слідує, що ціна позову має складатися із вартості 1/2 частини житлового будинку, 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки вартості транспортного засобу. Однак, позивачкою не надано належного розрахунку ціни позову, так і доказів для визначення ринкової вартості спірних житлового будинку та земельної ділянки.

Отже, вказана позовна заява в частині визначення позивачкою ціни позову складена не коректно, що унеможливлює встановити дійсну ціну позову та розмір судового збору, який підлягає до сплати.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

В якості доказу вартості майна суду може бути подано звіт про оцінку саме ринкової вартості майна. Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». Відповідно до ст.19 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону,Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів та норм і правил. Як визначено ст.20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

При цьому, позивачкою не вказано ціни позову, яка б відповідала вартості майна, яке є предметом спору. У позовній заяві позивачка зазначила лише те, що на момент звернення з даним позовом вона немає можливості визначити ринкову вартість вказаного нею житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, - у зв`язку з відсутністю документації на дані об`єкти нерухомості. Однак, твердження позивачки про неможливість визначення нею вартості спірного майна у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає недостатньо обґрунтованим. При цьому, ні зі змісту позовної заяви, ні з матеріалів, доданих до неї, суд не вбачає, що до часу звернення з даним позовом до суду позивачка вживала будь-яких заходів з метою встановлення дійсної (реальної) ринкової вартості будинку та земельної ділянки, в тому числі і заходів щодо з`ясування відомостей про орієнтовну вартість спірного будинку і земельної ділянки. Окремо, суд звертає увагу позивачки, що нею разом з позовною заявою подане клопотання про витребування доказів в порядку ст.84 ЦПК України, однак суду незрозуміло, чи пов`язане зазначене клопотання з необхідністю визначення нею дійсної ціни позову чи з метою встановлення інших обставин, які можуть підтвердити докази, про витребування яких клопоче сторона позивача. Зазначене клопотання, на переконання суду, не містить належного обґрунтування в частині обставин, які може підтвердити цей доказ або аргументи, які він може спростувати, що передбачено вимогами п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначення ціни позову та зазначення вартості спірного нерухомого майна в даному випадку має суттєве значення. У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору.

Вищевикладене є недоліками позовної заяви, які повинні бути усунуті позивачем шляхом зазначення реальної ціни позову на момент звернення до суду з позовною заявою, виходячи з дійсної (ринкової) вартості спірного майна, з наданням суду доказів такої вартості (дослідження/експертизи), доказів сплати судового збору, сплаченого враховуючи вірну ціну позову.

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити позивачці ОСОБА_1 терміном десять днів із дня отримання копії ухвали суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається позивачу з усіма доданими документами.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак