№ 207/2714/25
№ 2/207/1363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 04.11.2022 року в розмірі 56814 гривень 04 коп. та судові витрати.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 04 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п.п. 1.2., 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених кредитним договором.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР».

Відповідно до умов Кредитного договору № від 04.11.2022 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 32235 грн. 00 коп.; строк користування - 60 місяців; загальні проценти 10,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 3,50 % від суми кредиту.

Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі шляхом безготівкового перерахування коштів відповідачу.

07.11.2022 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК», на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021. Таким чином позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 04.11.2022 року з усіма наступними додатками та змінами.

Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку відповідачку було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, зазначені вимоги відповідачем не виконані.

Як наслідок, станом на 12 травня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 04.11.2022 становить 56814 гривень 04 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 21841 грн. 67 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 4001 грн. 83 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 30970 грн. 54 коп.

Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору № від 04.11.2022 щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення АТ «ТАСКОМБАНК» до суду із відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги позивача та обставини, якими вони обґрунтовані визнає в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Суд приймає до уваги, що відповідач в своїй заяві про розгляд справи за його відсутності зазначив, що він визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього заборгованості за користування кредитом, тобто є згодним з ними.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (арк. с. 8-10).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п.п. 1.2., 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених кредитним договором.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР».

Відповідно до умов Кредитного договору № від 04.11.2022 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 32235 грн. 00 коп.; строк користування - 60 місяців; загальні проценти 10,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 3,50 % від суми кредиту.

Підписавши кредитний договір № ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в договорі та в паспорті кредиту № 5954181, який є невід`ємною частиною кредитного договору (арк. с. 11).

Відповідно до платіжної інструкції № від 04.11.2022 року ТОВ «ФК «ЦФР» були перераховані ОСОБА_1 30700грн. (за вирахуванням суми початкової процентної ставки в розмірі 1535,00грн) (ар.с.15).

В подальшому відповідачка перестала виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестала сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.

07.11.2022 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, що також підтверджується платіжною інструкцією № від 07.11.2022 року (ар.с.22) на виконання договору факторингу. Таким чином позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 04.11.2022 року з усіма наступними додатками та змінами,

Згідно з наданим розрахунком банку станом на 12.05.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 04.11.2022 становить 56814 гривень 04 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 21841 грн. 67 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 4001 грн. 83 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 30970 грн. 54 коп. (арк.с. 27).

Відповідачу було надіслано повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена (арк. с. 23).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань.

Відповідач не виконує (неналежно виконує) обов`язки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки відповідач у справі позов визнав, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», , заборгованість за кредитним договором № від 04.11.2022 року в розмірі 56814 гривень 04 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 21841 грн. 67 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 4001 грн. 83 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 30970 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко