Справа № 196/1567/24
№ провадження 2/196/89/2025
УХВАЛА

"03" січня 2025 р. с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Царичанка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник позивача адвокат Руденко Костянтин Васильович,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27 грудня 2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Трунілова Я.О., в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_1 на службі в Збройних Силах України (а.с.135-156). До клопотання додав копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 23 жовтня 2024 року, який укладено між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2024 р. №301 (а.с. 159-162).

02 січня 2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання представника позивача - адвоката Руденка К.В. про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.175-176).

Учасники справи у судовому засіданні участі не брали.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17, від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц, від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань у зоні бойових дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено й до теперішнього часу.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

До клопотання представником відповідача - адвокатом Труніловим Я.О. долучено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 23 жовтня 2024 року, який укладено між Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2024 р. №301, згідно якого ОСОБА_1 з 23 жовтня 2024 року зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом (а.с. 159-162).

Однак, вказаний контракт та витяг із наказу не містить відомостей про те, що військова частина, в якій перебуває ОСОБА_1 переведено на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, виконанні бойових завдань.

Долученими до матеріалів справи копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 23 жовтня 2024 року, та копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2024 р. №301 підтверджено лише той факт, що ОСОБА_1 уклав контракт із Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України та прийняв посаду курсанта підготовки військовослужбовців за контрактом.

Також доказів неможливості ефективного використання відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, шляхом надання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, з врахуванням можливості брати участь у розгляді справи через представника або за допомогою відеоконференцзв`язку, через перебування на військовій службі суду не надано.

За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 135-156), в якому виклав доводи в обґрунтування заперечення проти позову.

Подане клопотання не містить жодних доказів того, що військове формування, в якому перебуває відповідач переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться у зоні бойових дій та позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, зокрема, через представника або в режимі відеоконференції.

Отже, суд не вбачає підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі згідно клопотання відповідача.

З метою дотримання прав учасників справи брати участь у судовому розгляді справи, суд доходить висновку про необхідність відкладення розгляду справи та роз`яснює відповідачу про право скористатися послугами представника, а також про можливість участі сторони та/або її представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів (ст. 212 ЦПК України).

Ухвала про відмову у зупиненні провадження у справі відповідно дост.353 ЦПК України не визначена такою, на яку може бути подана скарга окремо від рішення суду.

Керуючись ст.ст.247, 251, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 - адвоката Трунілова Ярослава Олександровича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Розгляд справи відкласти на 15-45 год. 03 лютого 2025 року.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.П. Бабічева