ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/467/25 Справа № 215/2597/24 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Лідовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №215/2597/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальний сервісний центр МВС № 1243 Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях Головного сервісного центру МВС, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотодім», про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому на праві власності мотоцикла Honda CB 400, рама НОМЕР_1 , 2005 року випуску.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення при вирішення предметної та суб`єктної юрисдикції заявленого питання, передчасність висновку про наявність спору про право, просить ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ним була подана заява про встановлення факту належності йому на праві власності мотоцикла HONDA СВ 400, рама НОМЕР_2 , 2005 року випуску і до матеріалів справи додані докази на підтвердження придбання ним вказаного мотоцикла. Посилається, що через зміни у законодавстві право власності на мотоцикл на даний час може бути зареєстровано виключно на підставі рішення суду. Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що факт володіння ним мотоциклом не оспорюється сторонами по справі, він був придбаний у встановленому законом порядку та перебуває у його фактичному володінні тривалий час, проте, через поважні причини, які від нього не залежать, право власності на мотоцикл не було вчасно зареєстровано.

Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях надано заяву про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_2 , не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення вказаного факту може вплинути на права та інтереси інших осіб, у зв`язку із вибуттям з їх власності транспортного засобу. В свою чергу, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції за наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просив встановити факт належності йому на праві власності мотоцикла Honda CB 400, рама НОМЕР_1 , 2005 року випуску.

При цьому, метою звернення з заявою про встановлення факту належності заявнику ОСОБА_2 на праві власності мотоцикла Honda CB 400, рама НОМЕР_1 , 2005 року випуску є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для здійснення державної реєстрації права власності на зазначений транспортний засіб.

У заяві ОСОБА_1 вказує на те, що він на законних підставах 20 травня 2015 року придбав у ТОВ «Мотоді» вказаний ним мотоцикл, але без проведення державної реєстрації в уповноважених органах. Сервісний центр не оспорює факт набуття ним права власності на мотоцикл, а підставою для відмови в проведенні державної реєстрації вказує зміни законодавства. Відсутність державної реєстрації права власності на мотоцикл та відмова провести його державну реєстрації. Через відсутність у нього документа, що підтверджує набуття ним права власності порушує його права, зокрема, право користування належним йому мотоциклом. Для того, щоб зареєструвати мотоцикл, необхідно отримати відповідне рішення суду.

Отже, сервісний центр фактично не визнає документи, які надані заявником для реєстрації мотоциклу, такими, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб і у зв`язку з цим відмовляється реєструвати його, чим перешкоджає позивачу у реалізації його прав.

У Постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» викладена правова позиція, згідно якої суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, в порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку вбачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт належності йому на праві власності мотоциклу, тобто предметом спору є визнання права власності на рухоме майно.

Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав, що, відповідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду та роз`яснив йому право на звернення до суду на загальних підставах.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що між сторонами відсутній спір про право, тому відсутні підстави для розгляду справи у порядку позовного провадження не ставлять під сумнів правильність висновку суду першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Однак, у даній справі ОСОБА_1 фактично ставить питання про визнання права власності на транспортний засіб, право власності на який у встановленому порядку за ним не зареєстрований, тобто у даному випадку мається спір про право цивільне, а не про факт чи стан.

При цьому, слід також звернути увагу, що реєстрація транспортного засобу за іншою особою чи відсутність такої реєстрації за заявником свідчить про те, що факт, установити який просить заявник не має безспірного характеру.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку за наявністю спору про право, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 08 січня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста