Справа № 527/1521/25
провадження 2/527/774/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Козинко Ю.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/1521/25 за позовом представника позивача Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - Сенчука Андрія Олександровича до ОСОБА_1 про відшкодування вартості за не обліковану електричну енергію внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості за не обліковану електричну енергію внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що Кременчуцька філія АТ «Полтаваобленерго» здійснюючи свою діяльність відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та «Правил роздрібного ринку електричної енергії» надає послуги з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 . Свій обов`язок з постачання електричної енергії позивач виконував своєчасно. 06.01.2025 уповноваженими особами АТ «Полтаваобленерго» виявлено пошкодження пристроїв (шафи обліку), яка закривала доступ до струмоведучих частин вузла (схеми) обліку. Є доступ до клем ввідного автомату. Розмір збитків встановлено відповідно до вимог законодавства. Добровільно вартість електричної енергії відповідачем не відшкодована.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вартість недорахованої електричної енергії, внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ у розмірі 22895 грн., та судові витрати.

Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено, що АТ «Полтаваобленерго» здійснює розподіл електроенергії, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 .

06.01.2026 працівниками АТ «Полтаваобленерго» складено акт про порушення №016787, відповідно до якого встановлено порушення п. 8.2.4 підпункт 2, п.8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, - пошкодження пристроїв ( шафи обліку), який закривали доступ до струмоведучих частин вузла ( схеми) обліку. Є доступ до клем ввідного автомату.

Акт складений та підписаний представниками АТ «Полтаваобленерго» контролерами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності особи, що допустила на територію споживача ОСОБА_5 .

В якості споживача, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача, в акті зазначено ОСОБА_5 .

З протоколу №016787 засідання комісії з розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ 26.02.2025 року комісія, без участі споживача, розглянула вказаний акт та визначила обсяг і вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, яка підлягає оплаті споживачем, на суму 22895,64 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від13квітня 2017року №2019-VIII та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

В порядку статей 76-81 ЦПК України вимоги Позивача недоведені належними та достатніми доказами.

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1385986 від 16.05.2025, відсутні відомості про реєстрацію ОСОБА_1 .

Відповідно до листа виконавчого комітета Градизької селищної ради № 02-44/1536 від 28.08.2025, згідно погосподарського обліку виконавчого комітету Градизької селищної рад власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 . Інформацією щодо часу володіння та правовстановлюючого документа виконавчий комітет Градизької селищної раді не володіє. ( а.с. 76)

Згідно відповіді відділу «Центр надання Адміністративних послуг» Виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області № 2416/10-16 від 18.11.2025 власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 з 2005 року і по теперішній час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Станом на 06.01.2025 року згідно Реєстру територіальної громади, у вказаному будинку зареєстровані дві особи: ОСОБА_7 донька власниці будинку та ОСОБА_8 онук власниці будинку. ( а.с.94)

Позивачем не доведено наявності правовідносин між ним та відповідачем на постачання електроенергії за адресою будинок АДРЕСА_1 .

В якості доказу наявності таких правовідносин Позивачем надано суду Договір про користування електричною енергією № 3/03914 від 24.10.2005 року, укладеного між Глобинською філією ВАТ «Полтавобленерго» (енергопостачальник) та ОСОБА_1 (споживач).

Згідно п. 9.4 такого Договору № 3/03914 від 24.10.2005 р. строк дії Договору припиняється у разі припинення права власності Споживача на даний об`єкт.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач не є власником будинку АДРЕСА_1 момент перевірки та складання Акту про порушення № 016787 від 06.01.2025 р, між сторонами відсутні правовідносини на підставі Договору № 3/03914 від 24.10.2005 р та такий не породжує для відповідача правових наслідків.

Крім того, внаслідок прийняття Закону України «Про ринок електричної енергії» договір про користування електричною енергією втратив чинність з 01.01.2019 р, але на умовах цього договору мав укладатись договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між споживачем та оператором систем розподілу (ОСР). Позивачем не надано доказів укладання з відповідачем такого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та набуття саме ОСОБА_1 статусу споживача електроенергії у порядку, визначеному Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.

Відповідно до п. 4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року оператори систем розподілу (далі - ОСР) мають укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР.

Як під час складання Акту про порушення № 016787від 06.01.2025 р, так і під час розгляду справи позивач не довів того, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно частини першої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною другою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Згідно із підпунктом 20 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до пункту 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений частиною другою статті 16 ЦК України.

Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

За змістом частин першої, другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесіє позивачі відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №686/20282/21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанови від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17).

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріальних правовідносин, тобто особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 39 постанови від 26.02.2020 у справі №304/284/18 зазначила, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Отже, у справі про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої унаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідачем має бути власник будинку, який допустив відповідні порушення, тобто особа, наділена правом володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).

При цьому за власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача. Наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 22895 грн., не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 81,133,141 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позову представника позивача Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - Сенчука Андрія Олександровича до ОСОБА_1 відшкодування вартості за не обліковану електричну енергію внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 29.12.2025 року.

Суддя А. В. Павлійчук