КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3158/24
Провадження № 2/505/2102/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Дзюбинського А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюк Ю.А.,

представника позивача адвоката Фурман Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ клопотання представника позивача про затвердження мирової угоди, мирову угоду та матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

07.01.2024 представником позивача до суду подано клопотання про затвердження мирової угоди, яка укладена між позивачем та відповідачем 06.01.2025.

Відповідно до змісту примірника мирової угоди наданої суду, ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач) з метою повного і остаточного врегулювання усіх конфліктів та спорів уклали угоду наступного змісту:

«1. З метою повного та остаточного врегулювання спору Сторони домовились, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, а саме:

1.1. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , як такою, що увійшла у коло спадкоємців ОСОБА_3 .

1.2. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,5 кв м.; житлова площа 15,5 кв.м.; Житловий будинок А 42,5 кв. м.; навіс А 9,4 кв. м., літня кухня Б 24,5 кв. м., погріб з шийкою В,в 16,3 кв. м, сарай Г 22,9 кв. м., Сарай Д, 11,2 кв. м.; Сарай, Е, 7,1 кв. м.; Туалет, Ж, 0,9 кв. м.; Огорожа, 1; АДРЕСА_2 ; Вимощення, І, яке належало ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Борщівською сільською радою Котовського району Одеської області 28.12.2006 року (далі в тексті - домоволодіння).

2. ОСОБА_1 зобов?язується не заявляти до ОСОБА_2 жодних інших вимог про повернення коштів за зазначене домоволодіння чи передачу їй домоволодіння на праві власності.

3. Усі судові витрати, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

4. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов?язань, визначених Мировою угодою.

5. Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.»

Відповідач та представник позивача в судовому засіданні просили затвердити мирову угоду.

Окрім того, відповідач зазначив, що фактично спору щодо належності будинковолодіння між нею та позивачем немає. Після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона (відповідач ОСОБА_1 ) та відповідач у цій справі її сестра ОСОБА_2 , домовились про те, що відповідач прийме спадщину земельну ділянку, а позивача прийме спадщину будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі згідно п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

До визнання судом мирової угоди у даній справі, сторонам було роз`яснено вимоги ст.256 ЦПК України про наслідки закриття провадження по справі зокрема і те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Варто зазначити, що суд може й відмовити у вирішенні спору таким чином, якщо в тому числі умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними (пункт 1 частини п`ятої статті 207 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 викладено правову позицію, що мирова угода у позовному провадженні це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону, зокрема в конкретному спорі, який стосується спадкових прав.

Разом з тим, укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Надана сторонами мирова угода не відповідає закону, правовідносини, які сторони бажають врегулювати мировою угодою, регулюються законом, і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Так, сторони хочуть врегулювати не тільки питання частки у спадковому майні, а й змінити порядок набуття права власності на спадкове майно встановлене законом, визнати право власності на спадкове майно, увійти у коло спадкоємців поза строками визначеними чинним законодавством, через пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України.

Відтак позивач на підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, зважаючи на неподання заяви про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її.

Дана мирова угода, підписана сторонами суперечить закону, а саме вимогам ст. 386 ч.1 та 392 ЦК України, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів.

Відтак, суд, відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України, постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 5 ст. 207, ст. 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затверджені мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.01.2025.

Продовжити судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ