Справа № 373/1561/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря Мороз В.О.,

заявника ОСОБА_1 та його представника-адвоката Семенчук Ю.М., представника заінтересованої особи Завальнюк Ж.В. (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Управління соціального захисту населення Переяславської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Переяславського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Управління соціального захисту населення Переяславської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. заявила клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням заінтересованої особи ОСОБА_2 на військовій службі у Збройних Силах України, посилаючись на положення п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, практику Верховного Суду, зокрема, постанову від 08.11.2023 у справі № 295/12293/20, ухвалу від 11.10.2023 у справі № 201/6313/22, ухвалу від 20.02.2024 у справі № 400/3037/21 тощо.

Представник заявника-адвокат Семенчук Ю.М., якого підтримав заявник ОСОБА_1 , заперечувала проти зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що справа розглядається в порядку окремого провадження, що унеможливлює зупинення її розгляду із наведених підстав та визначеної практики Верховного Суду.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, у межах якого суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 251 ЦПК України встановлено вичерпний перелік випадків, у яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, відповідно до ст. 275 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20.06.2000).

Предметом розгляду у даній справі є встановлення юридичного факту перебування заявника ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , якого залучено судом до участі у справі у статусі заінтересованої особи та який зник безвісти під час військової служби, а не вирішення спору між сторонами, що визначає суть окремого провадження на відміну від позовного.

Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 19.12.2024 у справі № 484/40/21, вбачається, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Зупинення провадження у справі, яке порушує права іншої особи або веде до безпідставного затягування розгляду, суперечить принципам розумних строків та доступу до правосуддя.

Встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявнику ОСОБА_1 для отримання будь-якої допомоги на своє утримання, враховуючи його незадовільний стан здоров`я та неможливість самостійного утримання, наявності у заінтересованої особи ОСОБА_2 статусу безвісти зниклого, тієї обставини, що зупинення провадження у справі обмежить основоположні права заявника ОСОБА_1 та спричинить тривале перебування у стані невизначеності, суд дійшов висновку, що клопотання представника заінтересованої особи Завальнюк Ж.В. про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 251, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Жанни В`ячеславівни про зупинення провадження у справі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ