Провадження №: 2/336/1009/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Боєв Є.С.,

за участю секретаря Сайбель К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Концерн «МТМ» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.05.2017 р. по 01.04.2021 р. надав відповідачам комунальні послуги на суму 57 693 грн. 22 коп. у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі, як споживачі цих послуг, частково не здійснювали оплату за надані послуги. Загальна сума заборгованості складає 48 617 грн.67 коп.

За позовними вимогами позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 48 617,67 грн.32 коп. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2021 (справа №336/3382/21, провадження «№2/336/2943/2021) ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги Концерну «МТМ» задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідачів в солідарному заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 48 617,67 грн. Також вказаним рішенням з відповідачів стягнуто судовий збір у сумі по 756,67 грн. з кожного.

08.12.2023 не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 у звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

24.01.2024 ухвалою суду заяву ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення суду від 24.01.2024 скасовано, справу призначено до нового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

30.01.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому вказано що він не є належним відповідачем, тому що за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 , він на час виникнення спірних правовідносин не проживав, права власності на дану квартиру або на її частки він не мав і не має зараз.

Інші відповідачі, у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалися, відзив на позов не подали, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 2.2 статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року № 99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут.

Встановлено, що позивач у період з 01.05.2017 по 01.04.2021 надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідачами не сплачені на суму 48617,67 грн.

Вищевикладене підтверджується: довідкою щодо заборгованості (а.с. 4), розрахунком заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 5), витягами з реєстру територіальних громад (а.с. 13-15), відповідно до яких на момент запиту 05.05.2021 відповідачі були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі за місцем надання комунальних послуг (а.с. 4, 14) на час виникнення спірних правовідносин. Його зареєстроване місце проживання було змінено 22.05.2023, тобто поза періодом, за яким стягується заборгованість за надані комунальні послуги (а.с. 48).

Отже, ОСОБА_2 як особа, місце проживання було зареєстровано за місцем надання комунальних послуг у період, за який стягується заборгованість, в силу ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є належним відповідачем по справі, у тому числі незалежно від того чи є він власником житла.

Щодо доводів ОСОБА_2 стосовно того, що він фактично не проживав у вказаній квартирі з вересня 2016 року, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідач не надав суду належних і достатніх доказів того, що він звертався відповідно до вказаної норми закону до Концерну «МТМ» із наданням документального підтвердження факту непроживання у квартирі за місцем надання комунальних послуг.

Крім того, нарахування плати з централізованого опалення здійснюється пропорційно опалювальній площі квартири незалежно від проживання (непроживання) фізичних осіб, зареєстрованих у цій квартирі чи яким належить ця квартира на праві власності, а тому фактичне не проживання особи за місцем надання комунальної послуги не є підставою для її звільнення від обов`язку щодо здійснення оплати за постачання теплової енергії. Допустимих доказів (відповідний контррозрахунок заборгованості із долучення письмових доказів - підстав для вирахування із заборгованості будь-яких сум тощо) у спростування правильності розрахунку та розміру вищезазначеної заборгованості за період нарахування її позивачем (розрахунок а.с. 5) відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які були чинні на час виникнення спірних відносин, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначає ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ч. 1 ст. 612 ЦК України.

На підставі вищенаведеного, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 48 617 грн. 67 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 2 270 грн., а саме по 756,67 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 187 ч. 2 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі», знаходиться за адресою: 69091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 22.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,ю зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 15.01.25