ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення заяви про самовідвід головуючого у справі

10 січня 2025 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши питання про самовідвід головуючого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

В грудні 2024 року на підставі супровідного листа вх. № е-284/24-вх від 24.12.2024 року матеріали оскаржуваної ухвали у справі № 381/5516/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, які надійшли з Київського апеляційного суду було передано судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А., без протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

У листопаді 2023 року адвокат Вітер Сергій Вікторович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

У рамках даної справи 06 лютого 2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Фастівського відділу державної служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про скасування заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернуто.

Рішенням суду від 27 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Разом із тим, постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Матеріали зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано судді Осауловій Н.А. для продовження розгляду 26.12.2024.

Справу №381/5516/23 передано судді Осауловій Н.А. з архіву суду після скасування рішення суду 09.01.2025 року.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За п. 2.3.1. п. 2.3. Розділу ІІ Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», яке погоджено Наказом Державної судової адміністрації України02.04.2015 № 45 та затверджено Рішенням Ради суддів України02.04.2015 № 25 (далі Положення), розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Пп. 2.3.2 п. 2.3 Розділу ІІ Положення визначено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом, зокрема, розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Так, згідно пп. 2.3.43. п. 2.3 Розділу ІІ Положення, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Крім того, як передбачено п. 2.3.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу Фастівського міськрайонного суду Київської області, затверджених Протоколом зборів суддів від 02 лютого 2017 року № 02/17 (зі змінами та доповненнями згідно з рішенням зборів суддів від 23.06.2021(протокол зборів суддів № 04) та від 26.07.2022 (протокол зборів суддів № 06)) (далі Засади), судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

У даній справі рішення суду про вирішення спору по суті було скасовано з ухвалення нового рішення, а справу в частині прийняття (вирішення) зустрічних вимог направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК Україниз підстав, зазначених у статтях 36, 37і 38цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу.

Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У п. 32 рішення у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 липня 2010 року зазначено, що навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «КастіллоАльгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п.45.

Враховуючи наведені вище обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та закріплених принципів судочинства, з метою забезпечення об`єктивного розгляду справи, недопустимості повторної участі судді в розгляді судової справи, вбачаються наявні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 258-260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Самовідвід, заявлений головуючим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловою Н.А. від розгляду справи за №381/5516/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Осаулова