Справа № 361/6226/17
Провадження № 2-др/361/48/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

30 грудня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Червонописького В.С.

за участю секретаря Тихоненко І.В.,

за участі: представника ВДВС ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат у справі №361/6226/17 (провадження №4-с/361/57/25) за скаргою ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність та дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни, заінтересована особа боржник: ОСОБА_4 , інший учасник справи: Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/57/25) та стягнути з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 410 (чотири тисячі чотириста десять) гривень.

Заява обґрунтована тим, що Броварський міськрайонний суд Київської області у справі № 361/6226/17, провадження 4-с/361/57/25 розглянув у відкритому засіданні скаргу ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність та дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни, заінтересована особа боржник: ОСОБА_4 , інший учасник справи: Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За результатом розгляду 24 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні №73990545, щодо примусового виконання рішення суду у справі № 361/6226/17 в частині зустрічей та спілкуванні матері з дітьми у встановлений судом графік побачень без присутності батька, та будь-яких інших осіб. Визнано протиправними дії старшого державного виконавця Цахло Оксани Анатоліївни, працівника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час здійснення виконавчих дій 04.10.2025 в межах виконавчого провадження №73990545 які полягали в упередженому ставленні до стягувача, неповному складанні акту за результатами проведення вказаних виконавчих дій, що не відповідає фактичним обставинам, зокрема, відображаючий виключно емоційний стан дітей, з явними ознаками маніпуляції цими емоціями, з метою приховати інші істотні деталі, які мають значення для належного виконання судового рішення. Визнано протиправною бездіяльність державних виконавців Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 73990545, яка полягає у систематичному невжитті заходів примусового виконання, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у ненакладені штрафів на боржника ОСОБА_4 . Водночас, зазначала, що судом не було вирішено питання щодо судових витрат, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду. Вказувала, що відповідно до ст. 270 ЦПК України у випадку, якщо судом не вирішено питання щодо судових витрат, суд за заявою сторони ухвалює додаткове рішення.

Наголошувала, що 28.07.2025 між АО «Міжнародна адвокатська група», в особі Зарубіна Олега Олександровича та нею ОСОБА_3 було укладено договір про надання правничої допомоги. 06.10.2025 між АО «Міжнародна адвокатська група», в особі Зарубіна Олега Олександровича та ОСОБА_3 було укладено Додаток № 6 до Договору про надання правничої допомоги. Відповідно до умов Додаток № 6 до Договору про надання правничої допомоги вартість правничої допомоги становить 4 200 (чотири тисячі двісті) грн за одну годину. На теперішній час ОСОБА_3 було сплачено 4 410 (чотири тисяч чотириста десять) гривень за надання АО «Міжнародна адвокатська група» професійної правничої допомоги, що підтверджується: платіжною інструкцією від 23.11.2025 року, згідно із якою заявник сплатила гонорар у сумі 4 410 грн представництво інтересів ОСОБА_3 у Броварському міськрайонному суді Київської області в цивільній справі № 361/6226/17 судове провадження № 4-с/361/57/25 у судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 18.11.2025 року; актом про обсяг наданої правничої допомоги за Додатком № 6 від 23.11.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025; додатком № 6 від 06.10.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року; рахунком-фактурою від 18.11.2025 № 18/11.

Вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є співмірним вимогам частини четвертої статті 137 ЦПК України, оскільки надана адвокатом правнича допомога відповідає складності справи та обсягу фактично виконаних робіт, часу, витраченому на їх виконання, а також значенню даної справи для заявника. Вартість послуг підтверджена договором про надання правничої допомоги від 28.07.2025, Додатком № 6 від 06.10.2025 року, актом від 23.11.2025 року, рахунком-фактурою № 18/11 від 18.11.2025 року та платіжною інструкцією від 23.11.2025 року, якою підтверджено оплату 4 410 грн за представництво інтересів у судовому засіданні 18.11.2025 року. З огляду на предмет спору та вплив результату розгляду на реалізацію прав заявника, акцентувала увагу, що зазначений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним.

Вказувала, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не лише компенсація понесених збитків стороні, на користь якої ухвалене рішення, а й спонукання державного виконавця або органу, який його призначив, утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів cтягувач.

01 грудня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописького В.С. заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду на 24 грудня 2025 року.

18 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_4 адвоката Пшеничної Л.І. надійшли заперечення на заяву про стягнення понесених судових витрат. Адвокат Пшенична Л.І. просила суд відмовити в задоволені заяви ОСОБА_3 про стягнення понесених судових витрат, а у випадку якщо суд дійде висновку про їх задоволення, зменшити такі витрати до однієї гривні.

Вказувала, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Звертала увагу суду на те, що представник ОСОБА_3 , адвокат Зарубін О.О., не здійснював підготовку процесуальних документів у даній справі, а його участь обмежувалась виключно присутністю в судовому засіданні. Всі процесуальні документи були подані особисто скаржницею або іншими її представниками. У зв`язку з вище вказаним, прошу суд врахувати систематичність подання скарг до Броварського міськрайонного суду Київської області, обсяг фактично наданої правничої допомоги та при вирішенні питання щодо розміру судових витрат зменшити розмір витрат на правничу допомогу як такі, що не відповідають реальним обсягам виконаної роботи, складності справи та принципу пропорційності. Крім того, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області скарга ОСОБА_3 задоволена частково, що в розумінні пропорційності задоволення вимог, вже не підлягає повному стягненню з Броварського відділу ДВС заявленої суми витрат.

23 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли ідентичні заперечення, заявленим запереченням адвоката Пшеничної Л.І. на заяву про стягнення понесених судових витрат. ОСОБА_1 просила суд відмовити в задоволені заяви ОСОБА_3 про стягнення понесених судових витрат, а у випадку якщо суд дійде висновку про їх задоволення, зменшити такі витрати до однієї гривні. У разі встановлення витрат, знизити до мінімальних в розмірі 1,00 гривні.

Звертала увагу суду на те, що представник ОСОБА_3 адвокат Зарубін О.О., фактично не здійснював підготовку процесуальних документів у даній справі, а його участь обмежувалась виключно присутністю в судовому засіданні. Всі процесуальні документи були подані особисто скаржницею або іншими її представниками. У зв`язку з вищевказаним, просила суд врахувати систематичність подання скарг до Броварського міськрайонного суду Київської області, обсяг фактично наданої правничої допомоги та при вирішенні питання щодо розміру судових витрат зменшити розмір витрат на правничу допомогу як такі, що не відповідають реальним обсягам виконаної роботи, складності справи та принципу пропорційності. Крім того, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області скарга ОСОБА_3 задоволена частково, що в розумінні пропорційності задоволення вимог, вже не підлягає повному стягненню з Броварського відділу ДВС заявленої суми витрат.

Наголошувала, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічна правова позиція у додатковій постанові КЦС ВС від 08.08.2024 у справі №824/628/24 (№ в ЄДРСР 120926043). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Слід звернути увагу, що відповідно до Додатку № 6 від 06.10.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року вартість правничої допомоги становить 4200,00 грн. за одну годину правничої допомоги.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш повинен грунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Також звертала увагу суду на той факт, що в межах здійснення Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження № 73990545 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/6226/17 від 19.02.2021, стягувачем ОСОБА_3 до Броварського міськрайонного суду Київської області у межах справи № 361/6226/17 подано 12 скарг, провадження № 4-с/361/38/25, № 4-с/361/39/25, № 4 с/361/41/25, № 4-с/361/44/25, № 4- с/361/45/25, № 4-с/361/48/25, № 4-с/361/53/25, № 4-с/361/54/25, № 4-с/361/57/25, № 4- с/361/61/25, № 4 с/361/65/25, № 4-с/361/66/25 вимоги всіх скарг у межах всіх судових проваджень однакові, предмет розгляду однаковий. Також слід звернути увагу на той факт, що зміст скарг є банальним тексту, що не потребує додаткових навичок, крім умінь отриманих в школі. Що оскаржуючи аналогічні дії державного виконавця у різних судових провадженнях заявниця просить задовольнити фактично аналогічні вимоги та 12 разів відновити порушене на її думку право у однаковий спосіб: шляхом винесення постанов про накладення штрафу на боржника та застосуванні інших заходів примусу у межах одного виконавчого провадження. Є очевидним, що у разі задоволення всіх заявлених ОСОБА_3 та її представниками вимог у межах вказаних вище судових проваджень буде способом надмірного збагачення сторони (стягувачки), на користь якої такі витрати стягуються, і буде становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Дії чи бездіяльність державного виконавця не потребує дванадцяти разового оскарження, для визнання аналогічних дій неправомірними або законними у межах одного виконавчого провадження не потрібно 12 ухвал суду, а для відновлення порушених на думку скаржниці прав та задоволення вимог скарг достатньо прийняття одного відповідного рішення судом у будь-якому одному з аналогічних судових проваджень. Однак скаржниця, не зважаючи на те, що її скарги вже були частково задоволені ухвалами Броварського міськрайонного суду Київської області продовжує подавати аналогічні скарги, що свідчить про спробу чинити тиск на боржника, державних виконавців та зловживати процесуальними правами та як наслідок надмірно збагачуватись. З вищевикладеного вбачається наявне зловживання ОСОБА_3 процесуальним правом шляхом подання шаблонних скарг, що стосуються одного предмету виконання одного рішення суду у межах одного виконавчого провадження №73990545 та в подальшому подання заяв про стягнення судових витрат для надмірного збагачення.

В судовому засіданні представник ВДВС Мурашко О.В., та представник боржника адвокат Пшенична Л.І. заперечували проти ухвалення додаткового рішення. Зазначили, що скарги, з якими звертається ОСОБА_3 є ідентичні, вони не потребують багато часу для підготування, вважають заявлену суму витрат необґрунтованою. Крім того звернули увагу суду, що позовні вимоги задоволено не в повному обсязі, а частково.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області 24 листопада 2025 року у справі № 361/6226/17 скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні №73990545, щодо примусового виконання рішення суду у справі № 361/6226/17 в частині зустрічей та спілкуванні матері з дітьми у встановлений судом графік побачень без присутності батька, та будь-яких інших осіб. Визнано протиправними дії старшого державного виконавця Цахло Оксани Анатоліївни, працівника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час здійснення виконавчих дій 04.10.2025 в межах виконавчого провадження №73990545 які полягали в упередженому ставленні до стягувача, неповному складанні акту за результатами проведення вказаних виконавчих дій, що не відповідає фактичним обставинам, зокрема, відображаючий виключно емоційний стан дітей, з явними ознаками маніпуляції цими емоціями, з метою приховати інші істотні деталі, які мають значення для належного виконання судового рішення. Визнано протиправною бездіяльність державних виконавців Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 73990545, яка полягає у систематичному невжитті заходів примусового виконання, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у ненакладені штрафів на боржника ОСОБА_4 . У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

28 листопада 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених судових витрат у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/57/25).

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності ч.1, п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ;

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 8261216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України? (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ?East/West Alliance Limited проти України?, від 26 лютого 2015 року у справі ?Баришевський проти України? (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі ?Лавентс проти Латвії? зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі ?Схід/Захід Альянс Лімітед? проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась 28 липня 2025 року за правничою допомогою до АО «Міжнародна адвокатська група», в особі директора Зарубіна Олега Олександровича.

Між ОСОБА_3 та адвокатом Зарубіним О.О. 28.07.2025 року укладено договір про надання правничої допомоги.

Крім того сторонами були підписані:

-акт про обсяг надання правничої допомоги за Додатком № 6 від 06.10.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року від 23 листопада 2025 року відповідно до якого вказано перелік наданої правничої допомоги представництво інтересів ОСОБА_3 в Броварському міськрайонному суді Київської області в цивільній справі № 361/6226/17 судове провадження № 4-с/361/57/25 в судовому засіданні на 14 г. 00 хв. 18.11.2025 року, кількість годин витрачених адвокатом на надання правничої допомоги 1 година, вартість правничої допомоги 4200 грн за годину надання правничої допомоги. Всього 4200 грн + 210 грн. 5% єдиного податку = 4410 грн.;

-Додаток № 6 до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року укладено 06.10.2025 між АО «Міжнародна адвокатська група», в особі Зарубіна Олега Олександровича та ОСОБА_3 . Відповідно до умов Додаток № 6 до Договору про надання правничої допомоги вартість правничої допомоги становить 4 200 грн за одну годину.

Відповідно до ксерокопії рахунку-фактури №18/11 від 18.11.2025 року зазначено, що найменування правничих послуг оплата за правничу допомогу за Договором про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року: представництво інтересів ОСОБА_3 в Броварському міськрайонному суді Київської області в цивільній справі № 361/6226/17: 1.1. Судове засідання на 14 г. 00 хв. 18.11.2025 року, провадження № 4-с/361/57/25. Вартість за 1 годину 4200 грн за 1 годину. Кількість витраченого часу 1 год. Вартість винагороди 4200 грн. Всього 4200 грн. Єдиний податок 5% - 210 грн. Загальна сума 4410 (чотири тисячі чотириста десять) грн.

Згідно з ксерокопією платіжної інструкції № 2.414969267.1 від 23 листопада 2025 року ОСОБА_3 оплатила АО «Міжнародна адвокатська група» 4410 грн, призначення платежу: оплата за правничу допомогу за Договором про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року, рахунок-фактура №18/11 від 18.11.2025.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн, оскільки ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області скарга ОСОБА_3 задоволена частково, що в розумінні пропорційності до задоволення вимог, вже не підлягає повному стягненню з Броварського відділу ДВС заявленої суми витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 76 83, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.Червонописький