ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Суми

Справа №591/12072/23

Номер провадження 22-ц/816/253/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Кордюком Віталієм Петровичем,

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2024 року у складі судді Ніколаєнко О.О., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 08 травня 2024 року,

в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивувало тим, що 27 листопада 2019 року АТ «СК «АРКС» уклала з ОСОБА_2 електронний договір добровільного страхування майна, за яким було застраховано майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном - квартирою АДРЕСА_1 . 07 липня 2021 року із застрахованим майном трапився страховий випадок залиття квартири водою. Відповідно до складеного акту затоплення відбулось із розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_2 . На відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 10513 грн 62 коп. На підставі ст. 993 ЦК України позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь компанії суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10513 грн 62 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2024 року позов ПрАТ «СК «АРКС» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10513 грн 62 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн 00 коп.

Будучи незгодним з рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кордюка В.П., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішення суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не надав оцінки умовам укладеного між сторонами договору добровільного страхування, строк дії якого становив 1 рік, без можливості подальшої пролонгації, та його строк, як і всі права та обов`язки закінчилися 27 листопада 2020 року, тому надходження платежів на рахунки позивача не підтверджують продовження строку дії договору. Вважає, що у позивача не виникло жодного обов`язку перед страхувальником щодо виплати страхового відшкодування за фактом залиття квартири, адже станом на 07 липня 2021 року строк дії договору закінчився, у зв`язку з чим у товариства не виникло права вимоги до відповідача.

Заявник апеляційної скарги не погоджується також із висновками суду першої інстанції про доведеність факту заподіяння шкоди майну страхувальника, саме відповідачем та розміру завданих збитків, оскільки наданий позивачем акт складено за відсутності відповідача, огляд її квартири не проводився, крім того він не містить таких обов`язкових реквізитів, як: ПІБ власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; висновки комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Наголошує на тому, що відповідача не було повідомлено про дату комісійного обстеження, а доказів на підтвердження того, що вона відмовилася брати участь в обстеженні квартири та не надала доступу до своєї квартири суду не надано.

Вказує на недоведеність стороною позивача розміру заподіяної шкоди в результаті затоплення, з наданої позивачем калькуляції визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт вбачається, що вони не відповідають тим пошкодженням, що зазначені в актів.

На переконання заявника апеляційної скарги, залиття відбулося у зв`язку з неналежним виконанням ПРБП «РЕМБУД», як виконавцем послуг з утримання будинку АДРЕСА_3 своїх функціональних обов`язків, що могло спричинити розгерметизацію трубопроводу системи опалення, а тому саме ПРБП «РЕМБУД» є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріли справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_4 (а.с. 14).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_5 зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с. 5).

27 листопада 2019 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено електронний договір комплексного страхування майна (акцепт) № DNH0NBR-19AR22N оферти № 185, відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном: квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Відповідно до умов договору страхувальником є ОСОБА_2 вигодонабувачем за ризиками згідно з п. 6.1.1.-6.1.6 договору власник застрахованого майна. Відповідно до п. 6.1 страховим випадком за цим договором визнається подія, передбачена цим договором, яка відбулася після набуття чинності цим договором і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) внаслідок втрати (загибелі) застрахованого майна в результаті, у тому числі, дії води (п. 6.1.4).

Відповідно до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з 28 листопада 2019 року та діє до 27 листопада 2020 року. Відповідно до пунктів 7.2, 7.2.1 для договорів, які укладаються строком дії на 1 місяць можуть застосовуватися такі умови: строк дії договору може бути автоматично продовжений на наступний період дії договору. Відповідно до п. 7.3 договору у випадку укладення договору строком дії на 1 рік умови, вказані у п.п. 7.2 акцепту не застосовуються. (а.с.4).

У період з 28 листопада 2019 року по 28 листопада 2021 року за укладеним з ОСОБА_2 договором страхування щомісячно перераховувались на користь СК «АРКС» страхова премія в сумі 20 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 60-86)

07 липня 2021 року сталося залиття квартири, яка є забезпеченим майном за договором страхування.

08 липня 2021 року комісією у складі: заступника директора ПРБП «Рембуд» Соцкої Г.П., начальника ВТВ Гордієнко Т.М. майстра ОСОБА_3 складено акт про те, що цього числа було обстежено квартиру АДРЕСА_1 на предмет залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яке відбулося 07 липня 2021 року (а.с. 6).

В акті зазначено, що при обстеженні квартири було встановлено: що квартира 3-кімнатна, залиття відбулося у великій спальні. Стеля шпакльована та пофарбована водоемульсійною фарбою. У правому куті навколо стояка опалення спостерігається рижа пляма розміром до 20 кв.см., від кута до вікна вздовж стелі та карнизу видна жовта полоса до 30 см. На стінах поклеєні шпалери, з лівої та правої сторони явно простежуються патьоки від води. Висновки комісії: залиття квартири АДРЕСА_6 виникли при гідравлічних випробуваннях 07 липня 2021 року системи опалення у житловому будинку АДРЕСА_3 ; причиною залиття є «форс-мажорні обставини» - свищ на з`єднанні трубопроводу системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до кошторису відновлювального ремонту, складеного фахівцем відділу врегулювання складних немоторних збитків вартість ремонтних робіт складає 10513 грн 62 коп. (а.с.8-9).

07 липня 2021 року ОСОБА_2 подана заява про страхове відшкодування за договором (а.с. 7)

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АRX2826276 від 21 липня 2021 року розмір страхового відшкодування ОСОБА_2 склав 10513 грн 6 коп. (а.с. 10-11). Вказані кошти були перераховані АТ «СК «АРКС» ОСОБА_2 згідно платіжного доручення. Отримання коштів страхувальником також підтверджується відповіддю від АТ «ПриватБанк» та випискою по особовому рахунку (а.с. 12-13, 111-112).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з наданого акту про наслідки залиття житлового приміщення вбачається, що комісією визначено причиною залиття свищ на з`єднанні трубопроводу системи опалення у квартирі, власником якої є відповідач. Наявними матеріалами справи також підтверджується розмір шкоди, який заподіяний майну застрахованої особи. З врахуванням викладеного суд вважає, що позивачем доведено як сам по собі факт спричинення матеріальної шкоди, так і її розмір. В той час, коли відповідачем не доведено відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Предметом спору у даній справі є стягнення з винної особи в порядку суброгації страхового відшкодування, виплаченого страховиком за договором добровільного страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування вигодонабувачу у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг визначено Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року №2019.

Пунктами 4, 5 цього Порядку визначено, що обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 07 липня 2021 року відбулося залиття квартири під АДРЕСА_1 , власником частини якої є ОСОБА_2 .

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду про визначення комісією причин залиття застрахованого майна - квартири АДРЕСА_6 та вважає, що складений 08 липня 2021 року акт не є достатнім доказом вини відповідача у спричинені ОСОБА_2 майнової шкоди.

Зокрема, з наданого позивачем акту від 08 липня 2021 року вбачається, що комісією в складі: заступника директора ПРБП «Рембуд» Соцкої Г.П., начальника ВТВ ОСОБА_4 , майстра ОСОБА_3 здійснено огляд лише квартири АДРЕСА_6 за вказаною адресою та зазначено місце залиття спальна кімната. Висновки комісії про причини залиття квартир АДРЕСА_6 - свищ на з`єднанні трубопроводу системи опалення кватири №202, не ґрунтуються на об`єктивних даних, зважаючи на те, що належна відповідачу квартира взагалі комісією не оглядалася, місце протікання встановлено не було, а тому такі висновки є лише припущенням членів комісії.

Інших доказів на підтвердження існування в належній відповідачу на праві власності квартирі АДРЕСА_2 технічних недоліків в системі опалення, які призвели до залиття квартири АДРЕСА_6 матеріали справи не містять.

Таким чином, зважаючи на те, що з наданих позивачем доказів неможливо достеменно встановити особу, з вини якої сталося залиття застрахованого майна - квартири АДРЕСА_6 за вказаною адресою, та його причину, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, на підставі п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС».

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 4026 грн 00 коп. судового збору, сплачений нею за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Кордюком Віталієм Петровичем, задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 4026 гривень 00 копійок судового збору, сплаченого нею за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов