ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року в цивільній справі номер 205/11990/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.10.2018 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за яким банк надав кредит в розмірі 2813,32 грн строком до 26 жовтня 2020 року.

16.12.2021 року АТ «ОТП Банк» та позивач уклали договір факторингу №16/12/21, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «Аваліст». Оскільки позичальник взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.12.2021 року має заборгованість в розмірі 40209,25 грн, з яких: 26000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 14209,25 грн - проценти за користування кредитом.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 26.10.2018 року у розмірі 40209,25 грн та понесені судові витрати.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2024 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до провадження цього суду.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року у справі №205/11990/23 і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, вирішити питання розподілу судових витрат апелянта.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права та в результаті неправильного застосування норм матеріального права.

16.12.2021 року до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору № від 26.10.2018 року в сумі 40209,25 грн, з яких: 26000,00 грн сума заборгованості за основною

сумою кредиту; 14209,25 грн - сума заборгованості за відсотками по кредиту.

Отримавши оскаржуване рішення суду, ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» направило запит до АТ «ОТП БАНК» (первісного кредитора) за кредитним договором № від 26.10.2018 року укладеного з ОСОБА_1 (відповідачем) щодо детального розрахунок заборгованості по кредитному договору на дату укладення договору факторингу №16/12/21 від 16.12.2021 року. Банком надано детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 26.10.2018 року та наведено, що відповідач не урегулював наявну заборгованість та не виконав свої боргові зобов`язання.

Вищевказані документи не передавалися за договором факторингу №16/12/21 від 16.12.2021 року АТ «ОТП БАНК», тому позивач просить апеляційний суд долучити та прийняти до уваги при апеляційному розгляді справи №205/11990/23.

Вважає, що надані стороною позивача додаткові докази, зокрема, виписка по особовим рахункам відповідача, за своєю правовою природою не є новим доказом та лише додатково свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач не надав суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: судовий збір за подання позовної заяви - 2684,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги - 4026,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції 5000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 7000,00 грн.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 26.10.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № та підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD (а.с. 5-5зв).

В заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 26.10.2018 року зазначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 виявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб картку МС Gold, картковий рахунок № НОМЕР_1 . За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору, на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,1% річних.

16.12.2021 року між АТ «ОТП банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» укладено договір факторингу №16/12/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Аваліст» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеним між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (а.с. 6-12).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16/12/21 від 16.12.2021 року ТОВ «ФК «Аваліст» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40209,25 грн, з яких: 26000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14209,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 13).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Апеляційний суд не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Також згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 26.10.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № та підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD.

В заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 26.10.2018 року зазначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 виявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб картку МС Gold, картковий рахунок № НОМЕР_1 . За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору, на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,1% річних.

16.12.2021 року між АТ «ОТП банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» укладено договір факторингу №16/12/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Аваліст» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеним між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16/12/21 від 16.12.2021 року ТОВ «ФК «Аваліст» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40209,25 грн, з яких: 26000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14209,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

До апеляційної скарги позивач додатково надав докази, які не міг надати на час розгляду справи у суді першої інстанції з об`єктивних причин:

підписаний 29.10.2018 року ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту (а.с. 80-81);

підписану ОСОБА_1 розписку про отримання ним картки з терміном дії 07/21 (а.с. 87);

складений АТ «ОТП Банк» розрахунок заборгованості за договором №_CARD за період з 29.10.2018 року по 16.12.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість в загальному розмірі 40209,25 грн, з яких: 26000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14209,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 112-121);

звіт-рахунок за період з 29.10.2018 року по 16.12.2021 року, складений АТ «ОТП Банк» 19 серпня 2023 року, з якого вбачається, що кредитодавець АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання виконав та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. При цьому, відповідач скористалась наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість (а.с. 97-111).

Апеляційний суд приймає такі докази, оскільки вони не могли бути подані позивачем на час винесення рішення суду першої інстанції через те, що надані документи не є обов`язковими до договору факторингу.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір, банк надав відповідачу кредитні кошти, якими останній користувався, а також, він був обізнаний з умовами кредитного договору, що відображені у анкеті-заяві №_CARD від 29.10.2018 року, про що свідчить його власноручний підпис. Також, встановлено набуття ТОВ «ФК «Аваліст» права грошової вимоги до відповідача в сумі 40209,25 грн прав відповідно до договору факторингу №16/12/21.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні ТОВ «ФК «Аваліст» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 29.10.2018 року у розмірі 40209,25 грн є обґрунтованими.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви ТОВ «ФК «Аваліст» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с. 15), позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «ФК «Аваліст» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 75), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Аваліст» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Щодо заяви ТОВ «ФК «Аваліст» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції надано:

витяг з договору №07/23 про надання правової допомоги від 14 лютого 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «Аваліст» та Адвокатським бюро «Наталії Косяк», відповідно до положень якого оплата послуг (гонорар) проводиться шляхом 100 відсоткової оплати за кожну окрему судову справу в розмірі 5000,00 грн за першу інстанцію, 7000,00 грн за апеляційну інстанцію, 10000,00 грн за касаційну інстанцію (а.с. 16).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

Виходячи з наведеного, враховуючи складність справи, яка на думку апеляційного суду не є складною, апеляційний суд вважає, що вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню, отже є обґрунтованими у загальному розмірі 6000,00 грн, з яких 2500,00 грн у суді першої інстанції, 3500,00 грн - в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст», , заборгованість за кредитним договором № від 26 жовтня 2018 року у розмірі 40209,25 грн (сорок тисяч двісті дев`ять гривень 25 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн, а всього 6710,00 грн.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст», , судові витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 2500,00 грн та під час розгляду справи у апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн, а всього 6000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: