КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 рокупозов задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 21 листопада 2025 року відповідач звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що про наявність оскаржуваного рішення суду від 09 червня 2025 року йому стало відомо лише 22 жовтня 2025 року після того, як адвокат Борщик С.В. при особистій зустрічі передав йому матеріали справи, з якими представник ознайомився ще 27 серпня 2025 року, однак не повідомив про це відповідача та допустив недбалість, тому він не мав об`єктивної можливості оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Проте наведені підстави неможливо визнати поважними і достатніми для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки вони не узгоджуються з процесуальними нормами закону та не відповідають матеріалам справи.

Згідно із вимогами частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що копію рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року було доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 ще 10 червня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 63).

Відповідно до відомостей із підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет у цій підсистемі, зареєстрований 01 листопада 2023 року.

Отже, відповідач особисто був достеменно обізнаний зі змістом повного тексту оскаржуваного рішення, порядком та строками його оскарження 10 червня 2025 року після його отримання в електронному кабінеті в Електронному суді, проте з апеляційною скаргою звернувся лише 21 листопада 2025 року, не зазначивши причин пропуску тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Посилання відповідача на необхідність догляду за хворим батьком у вересні 2025 року та його відносини зі своїм адвокатом на підставі договору від 25 серпня 2025 року не мають правового значення для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки ці обставини мали місце після спливу строку на апеляційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, відповідачу необхідно вказати на інші обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження з посиланням на належні та допустимі докази.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для зазначення нею поважних причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Керуючись статтями 127, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 рокузалишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб