Провадження № 2-ві/756/19/25
У Х В А Л А

31 грудня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Примак-Березовська О.С. розглянула в порядку письмового провадження заяву законного представника позивачів ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Майбоженко Анни Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Управління житло-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні судді Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. перебуває вказана цивільна справа № 756/15064/25.

1 грудня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Майбоженко А.М., яку обґрунтовано тим, що у позивача є сумнів у безсторонності та неупередженості головуючої у цій справі.

Заявник зазначає, що суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. є дружиною судді Оболонського районного суду м. Києва Диби О.В., під голуванням якого ухвалено заочне рішення від 27 квітня 2023 року у справі №756/167/23, яким неповнолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були позбавлені права користування спірною квартирою, що встановлено Київським апеляційним судом 6 березня 2024 року. У випадку не заявлення самовідводу - заявляє відвід головуючій судді Майбоженко А.М.,

ОСОБА_1 стверджує, що усі наведені обставини вказують на упередженість судді, а тому просить його відвести від розгляду справи.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. від 18 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, а справу передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних і адміністративних справ для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючому у порядку частини 1 статті 33 та статті 40 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оболонського районного суду м. Києва заява ОСОБА_1 про відвід передана на розгляд судді Примак-Березовської О.С.

Згідно з частинами 7, 11 статті 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вимоги частини 8 статті 40 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із вказаною заявою про відвід, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , діючи як законний представник неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_6 22 вересня 2025 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, в якому просить суд: визнати недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення органу приватизації державного житлового фонду - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 20 лютого 2024 року №2790, з 20 лютого 2024 року, тобто з моменту його прийняття; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на спірну квартиру з моменту його видачі; визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) №1990 від 19 березня 2024 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з моменту його укладення; припинити право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №54176178 про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на спірну квартиру; скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №72129204 про реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

В якості однієї з підстав позову, законний представник позивачів посилається на те, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у справі за №756/167/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 і неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, позов задоволено і всіх відповідачів, включано із неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 6 березня 2024 року зазначене рішення скасовано у частині позовних вимог до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і постановлено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення від 27 квітня 2023 року у справі №756/167/23 ухвалено під головуванням судді Диби О.В., який перебуває у зареєстрованому шлюбі з суддею Майбоженко А.М., яка головує у розгляді даної справи №756/15064/25.

1 грудня 2025 року позивачем заявлено відвід судді-доповідачу Майбоженко А.М., тобто під час проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року суддею Майбоженко А.М. відвід визнано необґрунтованим, а справу передано для розгляду відводу у порядку частини 1 статті 33 ЦПК України.

Із змісту поданої заяви про відвід убачається, що заявник має сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді у справі №756/15064/25, оскільки йому стало відомо, що суддя Майбоженко А.М. перебуває у зареєстрованому шлюбі із суддею Дибою О.В., який був головуючим у вказаній іншій справі. Інших доводів щодо недовіри головуючому у справі, заявником не надано.

Оцінивши усі наведені доводи заявника та дослідивши докази, подані у їх обґрунтування, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні відводу, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 статті 36 ЦПК України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість та необ`єктивність.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, тобто з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Стаття 2, 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Тобто ЄСПЛ розрізняє чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру у його упередженості в конкретній справі (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»).

Таким чином, ЄСПЛ визнає, що підставою відводу судді може бути, як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду, є право сторони на подання заяви про відвід.

Тобто згідно з практикою ЄСПЛ наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Білуха проти України», стосовно об`єктивного критерію, слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Водночас, у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

При цьому, суд зауважує, що можливість обґрунтування зацікавленою стороною законності вчинених судом процесуальних дій залежить не лише від бажання та здатності особи сприймати таке обґрунтування, а від правового розуміння цих дій, у тому числі у випадку, коли вони можуть не відповідати її прямим інтересам.

Застосування Бангалорських принципів поведінки судді, зокрема положень щодо незалежності судових органів, об`єктивності, чесності та дотримання етичних норм, вказує про те, що судді слід виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Разом з цим, питання особистої довіри зацікавленої сторони до суду, є оціночним та суб`єктивним поняттям і залежить від внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин. Тому цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але всупереч інтересам однієї зі сторін, можуть сприйматися цією стороною як негативні, що може зумовити певну недовіру.

У даному випадку заява про відвід судді не містить належних доводів та обґрунтувань, які б могли свідчити про вчинення головуючим суддею дій, що слугують підставою для позбавлення її права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справі.

Рішення, яке ухвалено суддею Дибою О.В. у іншій справі №756/167/23 набрало законної сили та обставини, які встановлені в судовому рішенні доказуванню не підлягають.

Детально вивчивши заяву про відвід та оцінивши доводи представника позивачів, вважаю, що заява щодо відводу за своєю суттю зводиться до незгоди із процесуальним рішенням судді Майбоженко А.М. під час розгляду цієї справи щодо самовідводу та неправильним тлумаченням норм чинного процесуального закону.

Водночас, частиною 4 статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суд вважає, що обставини, на які посилається заявниця у заяві про відвід судді, не доводять наявності визначених процесуальним законом підстав, за яких суддя підлягає відводу.

Відтак судом, на даній стадії розгляду справи, не встановлено існування будь-якої з підстав для відводу судді Майбоженко А.М., визначених статтями 36 - 37 ЦПК України.

Інших обґрунтованих сумнівів у неупередженості, безсторонності судді чи наявності конфлікту інтересів головуючого у даній справі Майбоженко А.М., у тому числі, на підставі перебування у зареєстрованому шлюбі із суддею Дибою О.В., судом також не вбачається.

Отже, суд дійшов висновку про те, що аргументи заявника щодо сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Майбоженко А.М. є необґрунтованими, а тому заява про її відвід від розгляду цивільної справи № 756/15064/25 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви законного представника позивачів ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Майбоженко Анни Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Управління житло-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА