Справа № 2-5376/11
Номер провадження 4-с/404/4/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубари Любов Вікторівни, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк», суд

В с т а н о в и в :

У квітні 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубари Любов Вікторівни, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк», в якій просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубари Любові Вікторівни щодо не зняття арешту накладеного на майно належне на праві власності ОСОБА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 № 32181909;

- зобов`язати в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубару Любов Вікторівну зняти арешт накладений на майно належне на праві власності ОСОБА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 № 32181909;

- стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Скаргу обґрунтовано тим, що постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 № 32181909 відкрито виконавче провадження на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2012 у справі № 2-5376/11.

На підставі вкачаної постанови накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 . Вказане обтяження зареєстроване в реєстрі обтяжень за номером 22189682 та за номером 12414657 від 19 квітня 2012, які перенесені із запису № 9943267.

24 вересня 2018 р. ОСОБА_3 уклала шлюб та взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_2

03 жовтня 2012 р. виконавчий лист у виконавчому проваджені № 32181909 повернуто стягувачу.

Станом на 18 квітня 2025 р. ОСОБА_1 не зареєстрована в реєстрі боржників, що свідчить про відсутність боргових зобов`язань.

Станом на 18 квітня 2025 р. жодних виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не зареєстровано, в реєстрі боржників інформація також відсутня, що свідчить про відсутність боргових зобов`язань.

21 лютого 2025 року до Фортечного ВДВС подана заява про скасування арешту нерухомого, майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , накладеного відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 року № 32181909. Листом Фортечного ВДВС від 15 квітня 2025 відмовлено у скасуванні арешту. 10 березня 2025 року представником боржника подано до Фортечного ВДВС адвокатський запит від 10 березня 2025 року № 3 у якому просив: повідомити номер виконавчого провадження в межах якого накладено арешт па нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 року № 32181909; повідомити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження в межах якого накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 року № 32181909; надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19 квітня 2012 року № 32181909.

Відповідно до листа від 14 березня 2025 арешт на майно ОСОБА_1 накладений державним виконавцем 19 квітня 2012 року у межах виконавчого провадження № 321 81909.

Виконавче провадження № 32181909 завершене та всі матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, а тому з`ясувати Ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження неможливо, у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження.

Про те, що державний виконавець Фортечного ВДВС відмовив у знятті арешту з майна ОСОБА_1 боржнику стало відомо 15 квітня 2025 року з листа Фортечного ВДВС від 15 квітня 2025 року № 36395/30.19-29.

Вказано, що на виконанні у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно боржника. Відтак, наведені обставини свідчать про відсутність правових підстав суб`єкта оскарження зберігати накладений ним арешт на майно боржника, Існування арешту майна при зверненні всіх виконавчих проваджень відносно боржника порушує саму мету застосування відповідної процедури.

Таким чином, відмова суб`єкта оскарження у знятті арешту з майна, накладеного постановою Кіровського ВДВС від 19 квітня 2012 року є порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», що позбавляє боржника можливості розпоряджатись належним їй на праві власності майном, а арешт підлягає зняттю за рішенням суду.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

21 травня 2025 року від представника АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшли письмові пояснення у справі. Вказано, що за скаржником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 рахується заборгованість перед банком по банківському продукту ) на загальну суму більше 1875,70 гривень, в тому числі і по кредитному договору (SAMDN6112) за договором № SAMDN6420 від 22 лютого 2008, укладеного мiж банком та ОСОБА_4 , станом на 12 травня 2025 становить 3203,23 дол. США, яка складається з наступного: тіло - 1843,37 дол. США, - відсотки - 438,18 дол. США, пеня - 921,68 дол. США, при цьому, станом на 30 листопада 2023 заборгованість становила 8267,48 дол. США, яка складалась з наступного: тіло - 1843,37 дол. США, відсотки - 4775,99 дол. США, пеня - 1548,12 дол. США, комісія - 100,00 дол. США.

Позивач не зазначає та не надає жодного доказу, який би підтвердив відсутність боргу та/або виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2012 року по справі № 2-5376/11 (провадження 2/1109/708/2012) .

Заборгованість перед банком не погашена.

Вважає, що безпідставне звільнення спадкового майна з-під арешту дозволить скаржнику уникнути обов`язків щодо погашення заборгованості перед банком, а це, в свою чергу, порушує законні права та інтереси банку. Таким чином, скаржником не було надано жодного належного та допустимого доказу в підтвердження заявлених вимог, а тому вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такі, що належним чином не підтверджені.

26 травня 2025 року від представника заявника до суду надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат Усатенко В.Ю. підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

У судове засідання представники Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та АТ КБ «Приватбанк» не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином.

Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 лютого 2008 р. та просило стягнути 3346,77 доларів США, що складає 26673 грн. 74 коп. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 лютого 2008 року в розмірі 26673 грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в сумі 266 грн. 74 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Судом також встановлено, що правовідносини, що були предметом судового розгляду, витікали з кредитного договору № б/н, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США.

На підставі даного рішення, судом було видано виконавчий лист.

Даний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Кіровському ВДВС Кіровоградського МУЮ (виконавче провадження № 32181909 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5376).

Виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 32181909, 19 квітня 2012 р.

За нормами ч.1 ст.74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника державним виконавцем:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, законодавство не передбачає підстав для зняття арешту та заборони відчуження державним виконавцем, у зв`язку з не виконанням боржником боргових зобов`язань після повернення виконавчого листа стягувачу з правом повторного його пред`явлення до виконання, а може бути знятий лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, та власником майна на яке виконавцем накладено арешт, питання про відновлення її прав має бути вирішено у порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

Судом установлено, що матеріали справи не містять доказів про погашення боргу ОСОБА_1 , відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2012 року, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 лютого 2008 року в розмірі 26673 грн. 74 коп.

Крім того в матеріалах справи відсутні письмові відомості про закриття виконавчого провадження, у зв`язку із погашенням боргу, отже, суд вважає, що при закритті виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця не було обов`язку щодо одночасного скасування постанови про накладення арешту, а отже підстави для визнання неправомірною бездіяльності, відсутні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом установлено, що заявником та її представником не надано суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог.

Також, суд вважає, що сторона заявника не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При таких обставинах, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубари Любов Вікторівни, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк», задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.4, 5, 13, 76-81, 260, 447-452 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубари Любов Вікторівни, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк» відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23.12.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова