Справа № 456/5727/25
Провадження № 2/461/4341/25
УХВАЛА

29.12.2025 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Стрельбицький В.В., розглянувши та дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується суддею

Мялік Андріана Андріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з цивільним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, з підстав наведених у позовній заяві.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2025 матеріали цивільної справи передано до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2025 позовну заяву - залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Станом на 29.12.2025 року позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвали суду від 18.11.2025 року.

II. Мотиви та висновки судді, а також положення закону, яким керувався суддя, постановляючи ухвалу

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, у випадку якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що оскільки позивачем, відповідно до ухвали судді, не виконано вимоги ст. 185 ЦПК України та не усунуто недоліки виявлені при зверненні до суду, дану позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2025 року суд звертав увагу заявника на те, що позивачу необхідно:

- зазначити ціну позову;

- надати суду документ, який підтверджує доплату судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (відповідно до ціни позову);

- уточнити зміст позовних вимог до відповідача, а саме навести зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- подати до суду уточнену позовну заяву, яка відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України.

Однак, зазначені в ухвалі від 18.11.2025 року недоліки позивачами не усунуто.

Відповідно до рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримала ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху 08.12.2025, на підтвердження чого в графі розписка одержання: проставлений відповідний підпис.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, правові позиції Верховного Суду України та правові висновки Верховного Суду є джерелами права в Україні.

Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням" ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 року у справі "Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії", від 13.01.2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії", від 08.03.2017 року у справі "ТОВ "Фріда" проти України").

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху недоліки не містять ознак надмірного формалізму чи обмеження доступу до правосуддя, оскільки являють собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності. Більше того, залишаючи позовну заяву без руху, суд фактично звернув увагу позивачів на виконання імперативних вимог закону, які визначають порядок звернення до суду і вимог до позовної заяви. Зокрема, звернуто увагу позивача на приведення позовної заяви у відповідність вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175, п. 4 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Розділу 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

При цьому, слід відзначити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом, якщо перестануть існувати обставини (усунуто недоліки позовної заяви), що стали підставою для повернення заяви. Отже, повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу можливості реалізувати свої права за встановленою процесуальним законом процедурою.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2025 року.

Суддя В.В. Стрельбицький