462/6469/25 2/441/1193/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

/заочне/

18.12.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник Столітній М.М. в інтересах ТОВ «ФК «Фінтранс Україна», 25.08.2025 звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 160 000 грн. 00 коп. боргу за електронним договором № 1588336 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір) від 01.05.2024. Позов обґрунтовує тим, що 01.05.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 1588336, згідно умов якого Товариство строком на 360 днів, надало відповідачу 25 000 грн. кредиту, шляхом зарахування коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1, 50% в день, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором, що 24.12.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір факторингу №24122024, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1588336 від 01.05.2024 перейшло до позивача, що ОСОБА_1 свої зобов?язання за спірним договором належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 26.04.2025 (час звернення до суду з позовом) склала 160 000 грн. 00 коп., з яких 25 000 грн. тіло кредиту та 135 000 грн. 00 коп. - проценти за користування таким. Просив стягнути з ОСОБА_1 160 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою судді від 13.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 111).

Представник ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» Столітній М.М. у заяві від 25.08.2025 просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення вимог, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у клопотанні від 25.08.2025 представник позивача (а.с. 117, 121).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно положень ст. 1082 ЦК Уркаїни, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Із змісту заяви від 25.08.2025, із долучених до неї матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору № 1588336 (а.с. 25-29), паспорта споживчого кредиту (а.с. 31-32), Правил надання коштів або банківських металів у кредит ТОВ «Слон» (а.с. 54-68) убачається, що 01.05.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон» через інформаційно-телекомунікаційну систему укладено електронний договір № 1588336 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Р100». За умовами кредитного договору ОСОБА_1 , строком на 360 днів, отримав від ТОВ «Слон» кредит у сумі 25 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Пунктом 1.5.1. договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору.

Відповідно до довідки № 87 від 16.01.2025, ТОВ «Пейтек» за дорученням ТОВ «Слон» на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022, 01.05.2024 о 18 год. 32 хв. перерахувало грошові кошти у сумі 25 000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , на виконання умов кредитного договору № 1588336 від 01.05.2024 (а.с. 19, 85-87).

Про те, що держателем платіжної картки № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що 01.05.2024 на цю ж картку через платіжну систему проведено зарахування коштів в розмірі 25 000 грн., окрім іншого, стверджується також інформаційним листом АТ КБ «ПриватБанк» від 11.11.2025, наданим суду на підставі ухвали від 13.10.2025 (а.с. 115).

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (п. 3.1. Кредитного договору № 1588336 від 01.05.2024).

Відповідно до п. 3.4 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5.1 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.

Підписавши кредитний договір № 1588336 та паспорт споживчого кредиту від 01.05.2024, відповідач ОСОБА_1 підтвердив отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз?яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов?язань за таким договором ( п. 7 Паспорта кредиту).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1588336 від 01.05.2024, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Слон», станом на 24.12.2024 складає 126 375 грн. 00 коп.

Окрім цього, підпунктом 3 п. 4.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Слон» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

24.12.2024, між ТОВ «Слон» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1588336 від 01.05.2024 укладеним між ТОВ «Слон» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» (а.с. 74-84).

Факт оплати суми фінансування за відступлення прав вимоги за договором № 24122024 від 24.12.2024 підтверджується платіжною інструкцією № 6308 від 26.12.2024.

Відповідно до Витягу реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 126 375 грн. 00 коп., з яких: 25 000 грн. - сума виданого кредиту, 88 875 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та 12 500 грн. заборгованість за пенею (а.с. 16).

ОСОБА_1 не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 1588336 від 01.05.2024, внаслідок чого у нього перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» виникла заборгованість, яка станом на 26.04.2025 (час звернення до суду з позовом) склала 160 000 грн. 00 коп., з яких: 25 000 грн. - сума виданого кредиту та 135 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування згідно умов договору (а.с. 36-37).

Вищеозначений розрахунок відповідачем не оспорювався, і такий покладається в основу судового рішення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тоді як, відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо повернення кредиту та сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З огляду на наведене, а саме те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору № 1588336 від 01.05.2024 допущена заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 160 000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, 10.12.2024 між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір про надання правової допомоги № 10/12-2024, відповідно до умов якого, адвокат бере на себе зобов?язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 15).

Згідно заявки №9549 від 14.07.2025, акта № 9549 прийому-передачі виконаних робіт від 12.08.2025 та рахунку на оплату №9549-12/08-2025 від 12.08.2025, розмір заявлених (10 000 грн.) позивачем до стягнення витрат з відповідача, складається з усної консультації, дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справ, аналізу законодавства, погодження правової позиції з клієнтом, складення позовної заяви для направлення до суду, інше.

Відповідно до п. 4.4 договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За наведеного, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, критерієм реальності і неминучості понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності і обгрунтованості їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи і зокрема ціни позову, предмету спору, який не є складним, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною, що розгляд справи здійснено судом без участі сторін, а також значення справи для сторін, інших обставин справи, суд вважає, що заявлена представником позивача сума (10 000 грн.) витрат на професійну правничу допомогу є завищеною щодо іншої сторони спору та неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та суперечить принципу розподілу таких витрат.

Таким чином, ураховуючи положення ст. 137 ЦПК України, а також оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на професійну правничу допомогу до 4 000 грн.

Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 2 422 грн. 40 коп. судового збору.

Підстав для застосування ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, як про це просить представник позивача, суд не убачає, оскільки відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 530, 533, 534, 610, 626-628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження вул. Загородня, 15, оф. 118/2 в м. Київ) заборгованість за Договором № 1588336 від 01.05.2024 про надання споживчого кредиту у розмірі 160 000 грн. 00 коп., 2 422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 4 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього 166 422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер