Справа № 150/670/25
Провадження № 22-ц/801/2891/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цимбалюк Л. П.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

29 грудня 2025 рокуСправа № 150/670/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Войтка Ю. Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубінкін Юрій Миколайович, на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2025 року у цивільній справі № 150/670/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубінкін Юрій Миколайович, на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2025 року у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з тих підстав, що скаржником не надано документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3633,60 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог зазначеної ухвали 26 грудня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Дубінкіна Ю. М. надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження, яке мотивоване скрутним матеріальним становищем відповідача.

Дослідивши зміст поданого клопотання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України підставою для звільнення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Отже законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, Закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Порядок звільнення від сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Як підставу для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що розмір судового збору є для неї обтяжливим, оскільки її майновий стан істотно погіршився внаслідок накладення арешту на грошові кошти постановою приватного виконавця, у результаті чого вона втратила доступ до коштів на власному рахунку. Крім того, заявниця має на утриманні малолітню доньку, у зв`язку з чим тимчасово позбавлена можливості сплатити судовий збір.

На підтвердження наведених обставин скаржницею надано копію постанови про арешт коштів боржника та свідоцтво про народження доньки.

Оцінюючи доводи клопотання та надані на їх підтвердження докази, суд виходить із того, що сам по собі факт накладення арешту на грошові кошти боржника не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору. Заявницею не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у неї будь-яких інших джерел доходу чи майна, за рахунок яких могла бути сплачена сума судового збору.

Надані копія постанови приватного виконавця про арешт коштів та свідоцтво про народження дитини лише підтверджують факт існування виконавчого провадження та наявність на утриманні малолітньої дитини, однак самі по собі не доводять неможливості сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім того, заявницею не подано відомостей щодо розміру її доходів, наявності чи відсутності нерухомого або рухомого майна, інших банківських рахунків, а також документів, які б свідчили про неможливість розпорядження будь-якими коштами з метою виконання обов`язку зі сплати судового збору.

Безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин суд доходить висновку, що доводи клопотання ґрунтуються виключно на суб`єктивному твердженні заявниці про скрутне матеріальне становище та не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні, тому скаржник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Закону України «Про судовий збір».

З матеріалів апеляційної скарги слідує, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою майнового характеру, тому підлягав до сплати судовий збір 3028,00 грн, не зважаючи на спосіб та порядок подання позовної заяви

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки апеляційна скарга подана в електронній формі через систему «Електронний суд», апеляційним судом при розрахунку судового збору застосовується положення частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відтак розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі з урахуванням понижуючого коефіцієнта складає 3633,60 грн (3028,00 х 150% х 0.8 = 3633,60 грн).

За таких обставин, скаржнику необхідно сплатити судовий збір в сумі 3633,60 грн. за такими реквізитами: отримувач ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Отже, скаржником вимоги ухвали апеляційного суду від 18 грудня 2025 року не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що скаржник не виконав вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити встановлений судом строк для усунення вказаних недоліків щодо надання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3633,60 грн.

Керуючись ст. ст.127, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубінкін Юрій Миколайович про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубінкін Юрій Миколайович строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Ю. Б. Войтко