Справа № 375/2846/25
Провадження № 2/375/1218/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді Антипенка В. П.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованової В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 21.11.2025 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років.

Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому 26.02.2006 року шлюбі з ОСОБА_2 , від спільного шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що у жодних додаткових витратах на утримання дитини відповідач ніколи участі не приймав, більш того, припинив спілкування з сином понад 7 років тому і це було виключно його рішенням, умов чи заперечень щодо спілкування та зустрічей його як батька з дитиною зі сторони позивачки ніколи не було.

Дотепер жодної фінансової допомоги позивачці чи дитині він не надає, жодної участі у житті сина не приймає, на зв`язок не виходить.

На даний час син сторін спору, ОСОБА_3 , є курсантом першого курсу денної форми навчання Військової академії (м.Одеса) з 30.07.2025 року, знаходиться на угриманні за рахунок державних коштів, однак існує потреба в придбанні особистих речей, у тому числі й військового призначення, більш якісного та надійного, та коштів на інші потреби молодого хлопця, котрий досяг повноліття (телефон, макбук, особисті цивільні речі, канцтовари, транспортні витрати та коші я на відпочинок у вільний від служби час тощо).

Позивачка працювала у ТОВ «ЮНО» в період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, при цьому з 20.12.2022 року по 24.04.2023 року перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а з 25.04.2023 року по 14.02.2026 року була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, однак у зв`язку зі звільненням по переведенню до ТОВ «НУМІС» з 31.10.2023 року відпустку було припинено.

Наразі позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу - з 01 листопада 2023 року по 14 лютого 2026 року - до досягнення дитиною трирічного віку.

Як стало відомо позивачці під час виконавчого провадження, на даний час він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , має відповідне грошове забезпечення, та може утримувати сина.

Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

26.12.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому частково заперечив позовні вимоги.

Свої заперечення представник мотивував тим, що позивачка неодноразово ініціювала питання отримання додаткових соціальних та грошових виплат, пов`язаних з утриманням дитини.

Батько завжди виховував у сину любов до спорту, та завдяки його старанням син відвідував олімпіади та завойовував нагороди та медалі (фото прикладається).

Позивачка з дитиною переїхала до своєї матері і припинила будь-яке спілкування батька з сином, та фактично відразу подала позов про стягнення аліментів на утримання дитини.

Син не хоче спілкуватися з батьком, коли до нього телефонує батько, ОСОБА_4 завжди відповідає грубо і лише з вимогами отримати кошти, навіть не вітається з батьком.

Відповідач, жодного разу не обмовилась щодо аліментів на утримання сина у зв`язку з навчанням, не запропонувала укласти Договір про сплату аліментів на утримання дитини у добровільному порядку, а відразу звернулася до суду.

Позивачка стверджує, що дитина ніде не працює, але при цьому Позивачка не зазначає та не надає суду відомостей щодо отримання сином регулярного грошового забезпечення та стипендії, замовчує, що син отримує академічну стипендію за успіхи у навчанні щомісяця у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується Постановою КМ України від 11.04.2025 року за №455.

Представник відповідача також звертає увагу на те, що син на повному забезпеченні державою, про що вказується в Довідці Військової академії м. Одеси від 30.09.2025 року за №1/55/1872 та отримує стипендію.

Відповідач обізнаний про свої права та обов`язки як батько, не заперечує щодо своєї участі в утриманні дитини до досягненні нею 23-х років у зв`язку з навчанням ОСОБА_4 у Військовій академії м.Одеса. ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства (строк інвалідності - довічно), що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.02.2020 року виданою Головою МСЕК №293.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 17.08.2024 року ОСОБА_2 має ряд захворювань, які пов`язані з проходженням військової служби та потребують постійного прийому ліків (такі як гіпертонічна хвороба, остеохондроз, протрузії міжхребцевих дисків та інші діагнози наведені у довідці.

Окрім того ОСОБА_2 має на утриманні свою матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має хронічні захворювання, одне з яких це цукровий діабет, нещодавно мати лікувалася КНП БМР «Білоцерківській міській лікарні №2» на стаціонарі з 10.092025 року по 12.12.2025 року з діагнозом «Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Діабетична ступня. Флегмона лівої ступні.

При цьому, Відповідач вважає за можливе та доцільне сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частину з усіх видів своїх заробітків (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Ф5 від 30.09.2025, ОСОБА_2 перебуває на денній формі навчанні у Військовій академії (м. Одеса), термін навчання до червня 2029 року, з 30.07.2025 ОСОБА_2 знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 10.11.2017 року у справі №375/1438/17 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.02.2006 року у виконавчому комітеті Гелєшівськоі сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис №1, був розірваний, прізвище позивача у справі, яка остання змінила на час укладення шлюбу, було змінено на « ОСОБА_9 ». Також зазначеним судовим рішенням малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було залишено проживати з матір`ю - ОСОБА_8 .

Згідно рішення Рокитнянського районного суду Київської області віл 04.12.2017 року у справі №375/1439/17, що набуло законної сили 24.12.2017 року, з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.10.2017.

Відповідно до довідки ТОВ «НУМІС» від 12.03.2024, позивачка перебувала на посаді керуючого магазином, а з 01.11.2023 по 14.02.2026 їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідно до довідки Військової академії (м. Одеса), ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином, ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

Відповідач перебуває на військовій службі у ЗСУ з 07.09.2024 та отримує грошове забезпечення. 30.11.2017 він уклав шлюб із ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Відповідно до довідки ВЛК від 17.08.2024, ОСОБА_2 має ряд захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 , мати відповідача, з 10.09.2025 по 12.12.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні, після якого їй рекомендований нагляд ендокринолога та вживання певних ліків. Обоє з батьків відповідача є пенсіонерами за віком.

ОСОБА_3 , 2007 року народження, який є сином ОСОБА_1 , дружини відповідача, є особою з інвалідністю з дитинства.

Позивачка вважає, що відповідач повинен утримувати свого повнолітнього сина у період його навчання, а тому повинен сплачувати аліменти. Відповідач частково визнав позов.

У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернувся до суду.

Норми права, застосовані судом при вирішенні спору.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. (ст.199 СК України)

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст.200 СК України)

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. (ст. 201)

З аналізу вказаних норм слідує, що стягнення аліментів на навчання повнолітнього може бути за певних умов: продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі; можливість батьків надавати таку допомогу; проживання повнолітньої дитини з одним із батьків.

У судовому засіданні встановлено, що син відповідача, який досяг повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, та перебуває на державному утриманні як курсант військового навчального закладу.

Той факт, що син, як курсант військового навчального закладу, потребує додаткових витрат на облаштування свого життя та навчання не оспорювався відповідачем.

Щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання, суд звертає увагу на те, що відповідач перебуває на службі у ЗСУ і не подав суду заперечень проти того, що він має змогу сплачувати аліменти на навчання сина.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 досяг повноліття. А тому, з урахуванням приписів ст. ст.199 СК України, позивачка повинна довести, що її повнолітній син проживає із нею.

На підтвердження даного факту позивачкою надано довідку Військової академії (м. Одеса), ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином, ОСОБА_2 у м. Одеса, що не заперечувалося і відповідачем.

У судове засідання відповідач надав заперечення проти визначеного позивачем способу та розміру стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Свої заперечення позивач мотивував тим, що повнолітній син на даний час перебуває на повному державному утриманні, як курсант військової академії. Крім того, відповідач вказував на те, що і він сам має на утриманні хвору матір, сина дружини та сам лікується від травм, отриманих під час проходження військової служби.

Суд частково погоджується із позицією відповідача з огляду на таке.

Матеріали справи не містять обгрунтовань та доказів позивачки, які б підтверджували потребу у стягненні із відповідача 1/3 частини його заробітку (доходу).

Позивачкою не надано жодного розрахунку витрат, які пов`язані із фінансовими та матеріальними потребами сина.

Суд не погоджується із твердженням відповідача у частині того, що на його утриманні перебуває мати та син його дружини, адже відповідачем не надано доказів того, що дохід вказаних осіб від відповідача є єдиним джерелом фінансування їх витрат. А тому вимога відповідача стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) також є не обгрунтованою.

Враховуючи перебування сина сторін спору на державному утриманні, як курсанта військового навчального закладу та його потребу у додаткових витратах на організацію свого життя, що не заперечується і самим відповідачем, а також можливість відповідача надавати таку допомогу, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини відповідача в розмірі 1/5 заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення ним віку 23-х років за умови продовження навчання.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.180 - 183, 191 СК України, ст.ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 21.11.2025 і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір в сумі 1211,20 грн. (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В. П. Антипенко