Справа № 372/6080/25
Провадження 2-2891/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник ТОВ «Цикл Фінанс» - Жабченко Т.М. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 11.12.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4701, відповідно до якого останньому відкрито рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії у сумі 8 200 грн. Однак, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 15.12.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» уклали Договір факторингу, яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 4701 на корить позивача. На дату звернення ТОВ «Цикл фінанс» до суду заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 21 209,05 грн., яка складається з: 7 871,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10 665,87 грн. - заборгованість за відсотками; 2 671,25 грн. - заборгованість по комісії. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 21 209,05 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Ухвалою судді від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 11.12.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4701.

Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті Банку та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.

Кредит надається у формі кредитної лінії, шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий у Банку.

Так, сторони погодили ліміт кредитної лінії у сумі 8 200 грн., процентну ставку за користування кредитом 48,00% річних та щомісячну комісію за користування лімітом кредитної лінії 2,0% від фактичної заборгованості.

Разом з цим, строк кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна із сторін в установленому УДБО порядку не заявити про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені у договорі.

АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8 200 грн. Ця обставина підтверджується випискою по особовому рахунку.

ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 4701 від 11.12.2018 року в загальному розмірі 21 209,05 грн., з яких: 7 871,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10 665,87 грн. - заборгованість за відсотками; 2 671,25 грн. - заборгованість по комісії.

15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості).

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 209,05 грн.

Станом на час подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за вказаним Кредитним договором відповідачем не виконано.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Встановлено, що кредитний договір № 4701 від 11.12.2018 року підписаний власноруч позичальником ОСОБА_1 .

Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надано.

Відтак, підписання відповідачем кредитного договору № 4701 від 11.12.2018 року підтверджено належними та допустимими доказами.

При укладенні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язаний буде повернути.

Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність наявності кредитних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем.

Також, суд вважає доведеним факт перерахування первісним кредитором кредитних коштів у розмірі 8 200 грн., оскільки виписка з особового рахунку є первинним обліковим документом, що підтверджує факт здійснення платіжної операції та всі її реквізити.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Так, звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Цикл Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 209,05 грн., з яких: 7 871,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10 665,87 грн. - заборгованість за відсотками; 2 671,25 грн. - заборгованість по комісії.

Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

За ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Дослідивши долучену до матеріалів справи копію кредитного договору № 4701 від 11.12.2018 року, встановлено, що у ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Згідно п. 1.2.4 договору, щомісячна комісія за надання кредиту за користування лімітом кредитної лінії становить 2,0 % від фактичної заборгованості за кредитом.

Враховуючи, що АТ «Банк Кредит Дніпро» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, відтак, положення пункту 1.2.4 договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 871,93 грн. та за простроченими відсотками у розмірі 10 665,87 грн.

Звертаючись до суду із позовною заявою, представник ТОВ «Цикл Фінанс» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію: договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди, детального опису наданих послуг.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. є обґрунтованими.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 117,30 грн.

Керуючись ст. 205, 207, 526, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, ст. 12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за Договором № 4701 про встановлення кредитного ліміту від 11.12.2018 року у розмірі 18 537,80 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 117,30 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3 000 грн., а всього стягнути 23 655,10 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всім учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», , адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 26 грудня 2025 року.

Суддя Т.В. Проць