Справа № 331/3723/24
Провадження № 6/331/18/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі подання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в особі представника головного державного виконавця Частюк Віталія Олександровича, про привід боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в особі представника головного державного виконавця Частюк Віталія Олександровича, про привід боржника ОСОБА_1 .

На обґрунтування даного подання Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказує, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 57435222 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 336/1689/18, виданого 10.10.2018 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу),щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.04.2018 року. Станом на 13.06.2024 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 99921,83 грн. З метою забезпечення стягнення заборгованості державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника. Державним виконавцем застосовано заходи, передбачені ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», проте, заборгованість по сплаті аліментів залишається не погашеною. Боржник ОСОБА_1 обізнаний щодо наявності виконавчого провадження, про що свідчить його заява про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, яку ним було надіслано на адресу Відділу 16.01.2024 року. На теперішній час наявна необхідність приводу боржника для надання пояснень стосовно невиконання рішення суду та інформації щодо його майнового стану.

Посилаючись на зазначені обставини, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить суд постановити ухвалу про привід боржника ОСОБА_1 , виконання якого доручити Дніпровському відділенню поліції ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі.

Представник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку.

Розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, у порядку статті 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З доданих до подання матеріалів судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №57435222 з примусового виконання виконавчого листа по справі №336/1689/18, виданого 10.10.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу),щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.04.2018 року.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковість виконання рішень та розумність строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, обов`язковість судового рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 144 ЦПК України, привід є одним з видів заходів процесуального примусу.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. 14) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Таким чином, єдиною необхідною і достатньою правовою підставою для застосування примусового приводу до боржника в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є не з`явлення останнього за викликом державного виконавця. При цьому, законодавець не пов`язує застосування указаного заходу забезпечення виконавчого провадження з будь-якими винятковими обставинами.

Закон України «Про виконавче провадження» вказує про право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, що боржник отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки. Матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця, не долучено копії поштових повідомлень, у зв`язку з чим звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 77, 80, 81, 144, 260, 261, 353, 438 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в особі представника головного державного виконавця Частюк Віталія Олександровича, про привід боржника ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун