Дата документу 18.12.2025Справа № 554/1418/21
Провадження № 2/554/799/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.,

при секретарі: Кувіті М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, треті особи: Державна казначейська служба України, Полтавська окружна прокуратура про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовом до Полтавської обласної прокуратури, треті особи: Державна казначейська служба України, Полтавська окружна прокуратура про відшкодування моральної шкоди.

В позовній заяві, яка була уточнена 14.06.2023 року (т.2 а.с.213-225), зазначає, що з 2013 року по 2023 рік Полтавською обласною прокуратурою відносно неї здійснюється катування, оскільки саме прокуратура здійснює нагляд за п`ятьма кримінальними провадженнями, порушуючи її права, закріплені в ст.24, 27, 32 Конституцією України, статті 47,48,68 Закону України «Про житловий кодекс», тривалого невиконанні своїх обов`язків, що призвело до її інвалідності та інвалідності онука. Вона зверталась до органі влади, які видали їй квартиру, що не відповідає технічним та санітарним умовам, які не відновили її житлові права. Вона зверталась до прокуратури для встановлення законності, але прокуратура не займається справами, нескінченно закриває їх, надає інформацію про об`єднання кримінальних проваджень, хоча такі процесуальні рішення не приймалися, не розглядає її скарги, в тому числі і відносно недоплати їй заробітної плати за святковий день 07.11.1994 року, чим створює перешкоди. Також вона не згодна з відповідями прокуратури, в яких прокурори посилаються на «проведення комплексу слідчих (розшукових) заходів, направлених на встановлення свідків та очевидців .. однак, довести причетність особи до вчинення кримінального правопорушення та опитати її з приводу фактичних обставин події не представилося можливим», а також з погрозами прокурора про закриття всіх справ. Протиправна бездіяльність Прокуратури, що пов`язана з недотриманням вимог КПК України по її заявам та не захисту її житлових прав, спричинило ушкодження здоров`я її та членів її сім`ї, вона зазнала моральні страждання, що підтверджується станом її здоров`я втрачений імунітет, варикозна хвороба ніжних кінцівок, тромбофлебіт, гіпертонічний криз, що загрожує інфарктом або інсультом, пенсійний вік, інвалідність 2 групи, її здоров`я та життя безцінне, тому вона просить стягнути одноразову виплату у розмірі 3 000 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Відповідачем Полтавською обласною прокуратурою наданий відзив, в якому зазначено, що вони здійснюють та здійснювали нагляд за досудовими розслідування за багатьох кримінальних проваджень, порушених за заявами ОСОБА_1 .. Прокурором використані всі надані законом повноваження з метою належного досудового розслідування. Незгода позивача з прийнятими посадовими особами відповідача рішеннями, які були оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчать про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди. Позивачкою не надано доказів неправомірності дій та рішень відповідача, допущення ним бездіяльності і порушення вимог закону. Для застосування деліктної відповідальності на підставі ст.1167 ЦК України необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Положення ст.ст.1173,1174 ЦК України виключають необхідність доведення позивачем вини. Твердження позивача про задоволення скарг позивачки слідчим суддею під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не є підставою для відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_1 не зазначено з яких міркувань вона виходила, визначаючи відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 000,00 гривень та якими належними, допустимими і достовірними доказами він підтверджується. Просять відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

Третя особа без самостійних вимог - Державна казначейська служба України надала пояснення, в яких зазначила, що незаконні дії службових осіб прокуратури як доказ завдання позивачу шкоди, описаних в позовній заяві обставин, повинні підтверджуватися відповідними процесуальними документами, що набрали законної сили про визнання незаконними дій працівників Полтавської обласної прокуратури. Вони просять розглянути позов у сукупності поданих сторонами доказів.

Третя особа без самостійних вимог - Полтавська окружна прокуратура пояснень не надавала, заяв не надсилала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. А також надала письмові пояснення, зі змісту яких вбачається повторення та роз`яснення обставин, що викладені в позовній заяві.

Відповідач представник Полтавської обласної прокуратури, в судовому засіданні заперечував проти позову, підтримав свою позицію, викладену в відзиві на позов. А також зазначив, що визначена позивачкою третя особа - Полтавська окружна прокуратура не має статусу юридичної особи, відповідно не може бути третьою особою у справі.

Представник третьої особи - Державної казначейської служби України в судовому засідання підтримала надані пояснення і пояснила, що Казначейська служба є виконавцем рішень судів і у разі задоволення позову, вони виконають рішення суду.

Суд, заслухавши учасників справи, повно та всебічно дослідивши надані докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Предметом позову в даній справі є стягнення моральної шкоди.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду закріплені в ст.1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

В частинах 1 та 2 статті 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень п.п.4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, позивачка повинна довести протиправність поведінки (дії чи бездіяльності) відповідача, наявність спричиненої саме їй моральної шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою.

Надані позивачкою документи про стан її здоров`я, довідки про доходи, ордер на квартиру, акти обстеження квартири, відповіді відділу з обліку, розподілу жилої площі, виконкому Полтавської міської Ради, Прокуратури міста Полтави, Прокуратури Полтавської області, витяги з Єдиного реєстру досудового розслідування, постанови про об`єднання кримінальних проваджень, про закриття кримінальних проваджень, ухвали судів та багато інших, не можуть визнаватися докази незаконності рішень, дій чи бездіяльністю Полтавської обласної прокуратури.

Більш того, непогодження позивачки з процесуальними рішеннями прокурора є підставою для розгляду заяв та скарг до суду в порядку, визначеному Кримінально-процесуальним Кодексом України.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів визнання бездіяльності Полтавської обласної прокуратури, оскільки вона підставою позову вказує бездіяльність, і такі порушення не встановлювалось судовими рішеннями, тому позивачкою не доведено порушення її прав.

Посилання на Ухвали суду, якими задовольнялися скарги ОСОБА_1 і скасовувалися постанови слідчого, не є підставою для визнання дій чи бездіяльності відповідача незаконними.

В пункті 3 ч.2 ст.1167 ЦК України підставою відповідальності за завдану моральну шкоду вказана - 3) в інших випадках, встановлених законом.

В ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» закріплено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Суд вважає, що відсутні підстави, визначені Законом для відшкодування позиваці моральної шкоди за вказаних нею обставин.

Крім того, позивачкою не доведено спричинення моральної шкоди та якою саме бездіяльністю відповідача вона спричинена, а також недоведений причинний зв`язок між бездіяльністю та шкодою.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені безпідставно та необґрунтовано, тому в позові необхідно відмовити.

Питання про судові витрати суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено, а враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що підтверджено посвідченням, то судові витрати відносяться за рахунок держави на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 81, 89, 141,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, треті особи: Державна казначейська служба України, Полтавська окружна прокуратура про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 .

Відповідач Полтавська обласна прокуратура, місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, .

Відповідач Державна казначейська служба України, місцезнаходження: 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1, .

Повний текст судового рішення виготовлено 27 грудня 2025 року.

Суддя: Е.М. Сініцин.