УХВАЛА

24 грудня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області в системі «Електронний суд» 12 листопада 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 24 грудня 2025 року.

19 грудня 2025 року до початку судового розгляду справи від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження по справі та повернення судового збору з тих підстав, що станом на 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 повною мірою виконала зобов`язання за кредитним договором перед ТзОВ «ФК «Солвентіс», а тому предмет спору відсутній. Тому просить суд закрити провадження по справі та повернути сплачений судовий збір в розмірі2422,40 грн. у повному обсязі з державного бюджету.

В судове засідання представник позивача не з`явився.

В судове засідання відповідач не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що на день розгляду справи у суді у зв`язку з відсутністю на час подання предмету спору між сторонами, тому заява представника позивача підлягає до задоволення, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції в національній валюті від 28 жовтня 2025 р. №2164372.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач відмовився від позову у зв`язку з тим, що саме після подання позовної заяви до суду до початку розгляду справи по суті відсутній предмет спору між сторонами, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.142,255,260,263,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» з державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. згідно платіжної інструкції в національній валюті від 28 жовтня 2025 р. №2164372 (на реквізити: Отримувач коштів: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС»; Код ; IBAN: НОМЕР_1 відкритий в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКОРДБАНК"; Призначення платежу: повернення судового збору у справі № 569/24475/25 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 ).

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,

якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення

йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов