справа № 619/4177/25
провадження № 2/619/1860/25
30 грудня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, -
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.09.2025.
13.09.2025 від представника третьої особи Військової частини НОМЕР_1 Джуса А.А. в системі «Електронний суд» надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року №4 солдата ОСОБА_2 04.01.2024 року зарахували до списків військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2024 року №277 у зв`язку з тим що він з 30.09.2024 року рахується зниклим безвісти, призупинити нарахування та виплати грошового забезпечення. Також зазначає, що чиним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісті не передбачено, тому вважають, що у даному випадку повинні за аналогією застосовуватись норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою. Просить прийняти дані пояснення та врахувати їх при прийнятті рішення, розгляд справи проводити за відсутності представника.
Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач, ОСОБА_1 , надала суду заяву, вказуючи, що просить позовну заяву задовольнити, підтримує позовні вимоги. Просила судове засідання провести без її участі.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 у поданих письмових поясненнях просив розглядати справу без його участі.
Третьою особою, Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано заяву про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням наданої інформації.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що 12.04.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 від 12.04.2008, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис 21. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_9 .
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.11.2012, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.11.2012 було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області видано свідоцтво та зроблено актовий запис № 17.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18.02.2014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , що вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 18.02.2014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_10 від 16.11.2016, виданого Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
25.07.2023 ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації, яку спочатку проходив у військовій частині НОМЕР_11 .
Проходження військової служби продовжив у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями з військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_12 .
Відтак, з 30.09.2024 ОСОБА_2 офіційно вважається зниклим безвісти, а тому провести судову молекулярно-генетичну експертизу з метою доказування факту батьківства не виявляться можливим.
Суд також враховує, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_10 , як зазначає позивачка, з слів ОСОБА_2 , помер коли він був ще дитиною, мати ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_13 від 12.10.2018.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).
За положеннями ч.ч. 1, 2 статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України).
За змістом частини 4 вказаної вище статті, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_12 , яка пояснила, що з позивачем вона проживає разом по сусідству за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року. З ОСОБА_13 у них дружні відносини. Підтвердила той факт, що ОСОБА_14 постійно проживав за вказаною адресою з ОСОБА_15 однією сім`єю та разом виховували спільних дітей.
Також, в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та знайома з нею з 2012 року. Підтвердила той факт, що ОСОБА_14 постійно з ОСОБА_15 проживав за вказаною адресою як чоловік та жінка, ОСОБА_17 постійно приймав участь у вихованні дітей з самого їх народження.
Із наданих позивачкою фотокарток вбачається, що на них зображений ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 та їхніми спільними дітьми.
Також позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви долучено смс-переписку між доньками та ОСОБА_18 , що є підтвердження факту спілкування як батько та дитини.
Згідно довідки директора ліцею ОСОБА_19 від КЗ Золочівський ліцей №1 Золочівської селищної ради від 18.11.2025 №01-22/375, протягом 2021-2023 ОСОБА_2 забезпечував виховання, навчання, здобуття загальної середньої освіти своїх дітей. Брав активну участь у житті закладу. Завжди відвідував батьківські збори.
Відповідно довідки директора садочку Золочівської селищної ради Л.С. Тішкова, у період з 2017-2023 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 приймали активну участь у створенні належних умов для виховання та здобуття дошкільної освіти №2 Золочівської селищної ради.
Крім того, позивачем на підтвердження позову було надано акт с. Золочів від 16.11.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 з 2008 до переводу до лав ЗСУ 15.07.2024 року проживав за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08.09.2025 витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 ) завірені належним чином копії заяв, разом з усіма додатками, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 щодо оформлення/надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, а також довідок ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо надання ОСОБА_2 відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, витребувано з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) завірені належним чином копії документів персонального обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, копії обліково-послужної картки до військово-облікового документу, особової справи, у випадку її заведення; рішення командира військової частини НОМЕР_1 про виплату (відмову у виплаті) ОСОБА_1 , як законному представнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошового забезпечення зниклого безвісти 30.09.2024 військовослужбовця цієї військової частини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 88.
На виконання вказаної ухвали були надані витребувані докази та відображена в них інформація безпосередньо підтверджує факт батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_2 особисто звертався до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявами про надання йому відстрочок від призову під час мобілізації через наявність на його утриманні трьох неповнолітній дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчить лист з ІНФОРМАЦІЯ_7 № 910 від 19.04.2023.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.
Оскільки, позивачкою не заявлялась вимога про стягнення судового збору з відповідача, то суд не вирішує дане питання.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Реквізити учасників справи:
позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_15 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;
третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ЄДРПОУ НОМЕР_14 .
Суддя Л. В. Калиновська