№ 207/8344/25
№ 2-н/207/4119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

24 грудня 2025 року суддя Південного районного суду міста Кам`янського Дубовик Р.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Акціонерного товариства «ДніпроАзот» заборгованості по заробітній платі в сумі 9 055 грн. 14 коп.

Під час вирішення питання по видачу судового наказу, встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2025 у справі №904/6487/25 відкрито провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства «ДніпроАзот»; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича (свідоцтво №573 від 21.03.2013; адреса: 50086, місто Кривий Ріг, вулиця Дніпровське шосе, будинок 8, приміщення 1; РКПО ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною другою ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Таким чином, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, законодавцем віднесено до предметної юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження та діяльністю боржника.

За приписами п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою ст.186 цього Кодексу.

Згідно з п.1. ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність порушеної щодо Акціонерного товариства «ДніпроАзот» справи про банкрутство, суддя вважає, що відновлення порушених прав заявника за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, можливо в межах справи про банкрутство Акціонерного товариства «ДніпроАзот» шляхом подання позовної заяви.

За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «ДніпроАзот» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 9 055 грн. 14 коп.

Керуючись п.4 ч.1 ст.165, п.1 ч.1 ст.186, 260-261, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «ДніпроАзот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик