Справа № 159/7620/25
Провадження № 2/159/2375/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №04.02.2025-100002694 від 05.02.2025 в розмірі 15491,20 грн.

Позов мотивований тим, що 05.02.2025 між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді був укладений кредитний договір №04.02.2025-100002694 про надання кредиту в розмірі 8000 грн, строком на 70 днів до 15.04.2025, з процентною ставкою «Стандарт» (фіксована) 1% за день користування кредитом, денна 0,8%, та процентною ставкою «Економ» 0,01% в день, яка застосовується протягом 1 чергового періоду

ТОВ «Споживчий центр» виконало зобов`язання за договором, надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. Відповідач кредит вчасно не повернула, лише 05.05.2025 внесла на погашення заборгованості один платіж на суму 1000 грн. На день подання позову за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 15491,20 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4491,20 грн заборгованість за процентами, 4000 грн - неустойка.

28.10.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні 28.11.2025 відповідач ОСОБА_1 позов визнала частково і пояснила, що через складні життєві обставини, акти домашнього насильства зі сторони чоловіка змушена була разом із двома неповнолітніми дітьми орендувати житло, з цією метою скористалася кредитними коштами ТОВ «Споживчий центр». Визнає заборгованість за основним боргом і відсотками. Просить з урахуванням невеликого розміру заробітної плати розстрочити виконання судового рішення на кілька місяців.

Судовий розгляд завершений 18.12.2025 у відсутності сторін, від відповідача надійшли докази стосовно майнового та сімейного стану.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 26.12.2025.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини.

Згідно з пропозицією (офертою), яку ТОВ «Споживчий центр» розмістив на вебсайті http://sgroshi/com.ua/ua/, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.

Суд встановив, що 05.02.2025 відповідач ОСОБА_1 створила Особистий кабінет позичальника, подала заявку на отримання кредиту, в якій вказала свої персональні дані, паспорт громадянина України, пройшла перевірку у системі BankID Національного банку (а.с.18) і використовуючи персональний одноразовий ідентифікатор Е926 уклала з ТОВ «Споживчий центр» електронний кредитний договір №04.02.2025-100002694 з додатками (а.с.9-14).

Відповідно до умов кредитного договору №04.02.2025-100002694 позичальнику наданий кредит на таких умовах:

сума кредиту 8000 грн (п.2),

строк кредитування - 70 днів з дати його надання до 15.04.2025 (п.3, п.4),

продовження / пролонгація строку кредитування не передбачена (п.5),

процентна ставка «Стандрат» (фіксована) у розмірі 1 % в день (п.7),

процентна ставка «Економ» (фіксована) у розмірі 0,01% за 1 період (п.6),

неустойка -120 грн за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання (п.15).

Сторони Договору погодили графік платежів (а.с.12):

за перший період 05.02.2025-18.02.2025 відповідач мала сплатити 11,2 грн процентів,

за період 19.02-2025-04.03.2025 проценти в розмірі 1120 грн,

за період 05.03.2025-18.03.2025 проценти в розмірі 1120 грн,

за період 19.03.2025-01.04.2025 проценти в розмірі 1120 грн,

за період 02.04.2025-15.04.2025 проценти в розмірі 1120 грн та тіло кредиту 8000 грн, всього 9120 грн.

ТОВ «Споживчий центр» виконало зобов`язання за договором, 05.02.2025 перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 8000 грн, що підтверджено листом ТОВ «УПР» №106-2010 від 20.10.2025 та договором про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 (а.с.17,19).

Згідно з картою контрагента за договором №04.02.2025-100002694 позивач нарахував проценти відповідно до умов договору за перші 13 днів по 0,80 грн, що відповідає 0,01 % в день. Та в подальшому в межах строку кредитування до 15.04.2025 по 80 грн в день, що відповідає 1%.

Загальний розмір заборгованості по завершенню строку кредитування склав 12 491,20 грн, з них 8000 грн тіла кредиту, 4491,20 грн проценти.

Відповідач 05.05.2025 сплатила 1000 грн, яка зарахована позивачем на тіло кредиту.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За матеріалами справи відповідач ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну (номер мобільного телефону) і паролю ввійшла до Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), ознайомилася з умовами кредитування, акцептувала оферту, отримала одноразовий ідентифікатор для підписання договору, погодилася на запропоновані умови кредитування, скористалася кредитом, який був перерахований на зазначений у заявці картковий рахунок.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом умови кредитного договору №04.02.2025-100002694 від 05.02.2025 в частині розміру процентів за користування кредитом відповідають приписам частини п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» і не перевищують 1 % в день.

Згідно з розрахунком боргу проценти нараховані за обумовленою ставкою в межах строку кредитування, врахований один платіж на повернення заборгованості.

Заборгованість за кредитом в розмірі 7000 грн основного боргу і 4491,20 грн процентів підтверджена належними і допустимими доказами, відповідачем визнається.

Щодо нарахування неустойки:

Окрім тіла кредиту і процентів позивачем до стягнення заявлено 4000 грн неустойки.

Частиною четвертою статті 14 ЦК України передбачено, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відтак, загальна сума заборгованості за кредитним договором №04.02.2025-100002694 від 05.02.2025, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 7000 грн тіла кредиту, 4491,20 грн проценти, всього 11491,20 грн.

Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги суд задовольнив на 74%, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1792,58 гривень (2422,40х74%:100).

Щодо розстрочення виконання судового рішення

Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Суд встановив, що відповідач виховує двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Середня заробітна плата медичної сестри згідно з довідкою про доходи становить 7086 грн. В системі документообігу Ковельського міськрайонного суду Волинської області зареєстровані для розгляду два протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП, де потерпілою зазначена ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене суд вважає можливим для належного виконання судового рішення і дотримання балансу інтересів усіх учасників суспільних відносин розстрочити відповідачці виконання судового рішення на чотири місяці після набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 158, 247, 274-278, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1055, 1054 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №04.02.2025-100002694 від 05.02.2025 в розмірі 11491 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 20 копійок, з яких 7000 грн тіла кредиту, 4491,20 грн проценти.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1792 (одна тисяча сімсот дев`яносто дві) гривні 58 копійок.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №04.02.2025-100002694 від 05.02.2025 в розмірі 11491,20 грн та судового збору в розмірі 1792,58 грн на 4 (чотири) місяці після набрання рішенням законної сили, щомісячними платежами відповідно по 3320 (три тисячі триста двадцять) гривень 95 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 26.12.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК