Справа № 642/6580/15-ц
Провадження № 2/642/180/25
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - Гримайло А. М.,

за участю секретаря судового засідання Антонян А. М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Павлуненко К. Л.,

представника ТОВ «Жилсервіс» - Сидюк Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача суми збитку у розмірі 722117, 00 грн., збитків за комунальні послуги у розмірі 19500, 00 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 670124,58 грн. та 3% річних у сумі 105717.93 грн.; моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн., а також суми судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2006 АТ "Агросервіс-Україна" та ТОВ „Авантаж" були зобов`язані виконати протягом одного місяця будівельні роботи і ліквідувати недоліки в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , яка була збудована з грубими будівельними порушеннями під керівництвом ОСОБА_1 . Зазначене судове рішення відповідач з 2006 року зловмисно не виконав, незважаючи на те, що у період з 2006 року АТ "Агросервіс-Україна" та ТОВ „Авантаж" збудували велику кількість нових житлових будинків, отже ОСОБА_1 як директор підприємства-боржника мав відповідні будівельні засоби для виконання судового рішення, а саме: виконати протягом одного місяця будівельні роботи і ліквідувати недоліки в квартирі позивача. Згідно діючого законодавства України чинне судове рішення зі встановленим в судовому порядку строком його виконання (у місячний строк) має імперативний характер (ст. 24 Конституції України) по відношенню до інших планово-будівельних робіт (по забудові житлових будинків), проведених боржниками з 22.02.2006, тобто відповідач зобов`язаний і мав усі засоби в місячний строк добудувати квартиру позивача і ліквідувати в ній недоліки за рішенням суду, що прямо доводить вину відповідача по предмету даного позову. При визначенні розміру матеріальних збитків, спричинених позивачу, покладений прямий доказ, який наданий відповідачем до матеріалів кримінальної справи № 19090050, а саме укладений 20 листопада 2006 року Договір підряду між АТ "Агросервіс-Україна" та ТОВ «БМУ-2», де станом на 20.11.2006 рік визначена сума у 200000 грн., що необхідна для виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2006, без урахування всіх збитків, інфляційних витрат, 3% річних та пені. У зв`язку з невиконанням судового рішення позивач був змушений укласти Договір підряду від 15 вересня 2010 на виконання будівельно-ремонтних робіт, які визначені в судовому порядку, за яким узгоджена сторонами договору вартість матеріалів і будівельних робіт становить 722117,00 грн. Прямим доказом проведення будівельно-ремонтні робіт є Протокол огляду місця подій від 9.02.2011, за весь період злісного невиконання судового рішення квартира матеріально застаріла і потребує додаткових грошових вкладень на ремонт.

Розмір збитків становить 722117,00 грн. станом на 15 вересня 2010 року, а з урахуванням індексу інфляції станом на 01.07.2015 інфляційні втрати за цей період становлять 670124,58 грн. (722117грн. х (1,029 х 1,005 х 1,003 х 1,008) х 1,046 х 0,998 х 1,005 х 1,249 х 1,407 = 722117грн. х 1,928 = 1392241,58грн. - 722117грн. - 670124,58грн., а розмір 3% річних з 15.09.2010 по 3.08.2015 становить 105717, 93 грн. (722117грн.х ((107х3%/365) + 4x3% + (215х3%/365))/100% = 105717.93грн.) Слід також врахувати збитки за комунальні послуги, які станом на 01.07.2015 становлять 19500, 00 грн., оскільки з вини відповідача позивач зі сім`єю не може проживати в квартирі.

Крім того, позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яка обумовлена його фізичними та психологічними стражданнями, які посилені стражданнями його матері, яка за віком та станом здоров`я особливо чутливо сприймає недобросовісність, бездіяльність; розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу, обумовлені чисельними усними та письмовими зверненнями до боржників, ВДВС у зв`язку з невиконанням судового рішення, які залишені без уваги, значним об`ємом вимушеної зайвої інтелектуальної роботи та інших затрат з добування доказів злочину ОСОБА_1 та підприємства-боржника, чисельними зверненнями до різних судових та правоохоронних інстанцій (органів), а також неможливістю користування квартирою АДРЕСА_1 за власними потребами, а також витратами на лікування та відновлення здоров`я, яку позивач оцінює у 60000,00 грн.

У судові засідання 03.12.2025, 11.12.2025, 25.12.2025 (стадія судових дебатів) позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, надав суду заяви про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою, які є ідентичними іншим заявам у справі за період з 2023 по 2025 роки, заяву про розгляд справи за своєї відсутності не надав.

25.12.2025 у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Павлуненко К. Л. заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з систематичним зловживанням позивачем ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, небажанням приймати участь у справі, що призводить до порушення прав інших учасників процесу.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ТОВ «Жилсервіс» Сидюк Г. А. клопотання адвоката Павлуненко К. Л. підтримали, просили його задовольнити.

Відповідачі представники Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», Малашенков В. П., ОСОБА_4 , представники Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про час слухання справи повідомлялися своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.10.2015 відкрито провадження у справі та прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 з реєстру юридичних осіб витребувана докази: інформація про стан та керівників ТОВ «Агросервіс-Україна» та ТОВ «Авантаж».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 витребувані докази: з архіву Ленінського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 2-204/06, з архіву Фрунзенського районного суду м. Харкова матеріали кримінальної справи № 2033/1-311/11.

14.06.2016 ОСОБА_2 надав уточнену позовну заяву, у які просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області,

Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області на його користь суму збитку у розмірі 722117, 00 грн., збитки за комунальні послуги у розмірі 19500, 00 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 670124,58 грн. та 3% річних у сумі 105717.93 грн.; моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн., а також суму судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.15.2018 справа повернута у підготовче провадження, встановлено загальний порядок розгляду справи.

12.03.2018 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач та його представник проти позовної заяви заперечували у повному обсязі, вважали позовні вимоги такими, що необґрунтовані належними доказами, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку з невиконанням рішення суду за заявою ОСОБА_2 проти ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за обвинуваченням за ч. 2 ст. 382 КК України. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 382 КПК України з підстав, передбачених п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008. Кримінальну справу закрито у зв`язку з актом амністії, так як у судовому порядку доведено вину відповідача проти порядку здійснення правосуддя (ст. 382 розділ XVIII «Злочини проти правосуддя» КК України), а не проти майнових інтересів позивача, шкода повинна бути доведена в загальному порядку. Згідно з рішенням Ленінського районного суду від 22.02.2006 у справі № 2-204/2006 обов`язок виконання рішення було покладено на юридичні особи ТОВ «Аргосервіс - Україна» та ТОВ «Авантаж», а не особисто на ОСОБА_1 . Відповідач не може відповідати власним майном за борги підприємств, а лише за спричинену шкоду підприємству, у межах середнього місячного заробітку (ст. 132 КЗпП). Тому, зазначення відповідачем у справі ОСОБА_1 та покладення на нього обов`язку відшкодування шкоди суперечить принципам права та відповідальності. Станом на 22.02.2006 ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з АТ «Агросервіс Україна», працював на підприємстві у період з 08.06.2006 по 08.12.2008, виконував обов`язки директора за сумісництвом, але саме директором не був, отримував заробітку плату за півставки у розмірі 1050 грн., що підтверджується наданими копіями наказів підприємства. Також, є процесуальним порушенням, що допущене позивачем, та яке унеможливлює розгляд справи по суті, є подання позовної заяви за межами строків, що визначені у ст. 257 ЦК України. Так, вирок суду, на який посилається позивач, набув чинності з моменту оголошення АСХО ухвали по справі - 17.04.2012, на оголошенні ухвали потерпілий ОСОБА_2 був присутнім, знав про наявність цього рішення особисто. Позовна заява, що є предметом судового розгляду подана до Ленінського районного суду 25.07.15, тобто з порушенням 3-річного строку. Заяви про поновлення строку позивачем до суду надано не було, так як не було перешкод або поважних причин не подати позов своєчасно. Також, відповідач вважає, що позовна заява по суті є необґрунтованою жодними доказами, оскільки позовні вимоги містять вимогу стягнення з відповідача шкоди, то саме на позивача закон покладає обов`язок доведення розміру такої шкоди. Розмір шкоди за загальними принципами права визначається або за фактично понесеними стороною витратами на приведення майна до стану, який мав би бути, з належним підтвердженням понесення таких витрат (платіжними документами, тощо), або висновком неупередженого фахівця, що має відповідний кваліфікаційний стан, про розрахунковий розмір такої шкоди, виходячи з дійсних норм та цін.

Вважали, що позивач не надав суду належних та переконливих доказів, що заподіяна шкода становить 722 117 грн. Так, у матеріалах кримінальної справи № 2033/1- 311/11 міститься договір підряду № 1509 від 15.09.2010, відповідно до умов якого ТОВ «Житлово-будівельна компанія «Вікінг Хауз» прийняло на себе обов`язок здійснити будівельні роботи для ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 - сплатити підприємству суму 722 117 грн. З матеріалів справи вбачається, що зазначена вище угода має характер удаваного правочину, оскільки договір не містить будь-яких даних про замовника ОСОБА_2 , що не надає можливості ідентифікувати його з позивачем, а також відсутні будь-які докази виконання сторонами своїх зобов`язань. До справи не наданий акт приймання - передачі виконаних робіт, який би мав підтвердити, що ремонтні роботи були здійснені, а також немає доказів сплати витрат ОСОБА_2 у сумі 722 117 грн. Докази, що зібрані відповідачем свідчать, що ТОВ «Житлово-будівельна компанія «Вікінг Хауз» не включено до податкової декларації ані обсягів виконання робіт за цим договором (валових витрат), ані доходів, які мав перерахувати ОСОБА_2 «Локальна смета» та «Ведомость ресурсів» містять нереальні, завищенні дані про обсяги, що фізично не можливо здійснити у квартирі зазначеної площі. Ці документи не є поданими належним чином, у матеріалах справи містяться лише копії, які жодним чином на засвідчені. Також, позивач особисто спростовує інформацію, що міститься у договорі, поясненнями, що надані їм слідчому прокуратури під час допиту у якості потерпілого 09.02.11, коли зазначає про розмір збитків 402 255 грн.

Таким чином, позивач не надав до суду жодних доказів розміру матеріальної або моральної шкоди, та правових підстав для їх відшкодування ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позову.

30.03.2018 представником відповідача ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити ОСОБА_2 у відшкодування шкоди за рахунок ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області у повному обсязі, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про заподіяння йому шкоди органами державної влади, в ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області відсутні бюджетні призначення на відшкодування шкоди, тому рахунки на зазначені цілі не відкриті, в той час як стягнення коштів з інших рахунків є їх нецільовим використанням та буде порушувати діюче законодавство України.

24.05.2018 позивачем надано відповідь на відзив ОСОБА_1 , згідно з яким відзив суперечить обставинам справи, предмету спору, порушує конституційні норми (ст.41, ст.129-1 Конституції України), норми матеріального права (ст. 1190, ст. 1192 ЦК України) та процесуального права (ст. 43, п.2 ч. 3, ч. 4, ч.5-ч.7 ст. 178 ЦПК України, ст.128 КПК України), не містить належних та допустимих доказів, у зв`язку з тим, що відповідачі бездіяльно та зловмисно не виконали чинні рішення, а саме: рішення від 22.02.2006, ухвалу від 14.12.2006 Ленінського районного суду м. Харкова про відмову у відстрочки виконання судового рішення у справі №2-204/2006, ухвалу від 13.11.2007 Ленінського районного сулу м. Харкова про бездіяльність державного виконавця, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2007 у справі №2-204/2006 та інші судові рішення (які містяться в матеріалах кримінальної справи № 19090050, а також в матеріалах цивільної справи № 2-204/2006 Ленінського районного суду м. Харкова); доводи ОСОБА_1 у відзиві вважав безпідставними, оскільки на час вступу в законну силу невиконаного судового рішення 16.06.2006 ОСОБА_1 був з 8.06.2006 керівником підприємства і діяв згідно зі Статутом від імені АТ "Агросервіс-Україна". Залишення відповідних посад не звільняє від кримінальної та цивільної відповідальності за вчинене правопорушення, яким заподіяна шкода охоронюваним законом правам і свободам під час обіймання посади. ОСОБА_1 як керівник АТ "Агросервіс-Україна" мав реальну можливість виконати судове рішення. Але цивільний позов не був розглянутий у кримінальному провадженні у зв`язку з амністією ОСОБА_1 , що не є реабілітуючою підставою кримінального правопорушення. Позивач заявив клопотання про поновлення за поважних причин процесуального строку подачі позовної заяви, тому просив відзив залишити без розгляду.

24.05.2018 позивачем надано відповідь на відзив ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області, згідно з яким відзив суперечить обставинам справи, предмету позову, порушує норми законодавства України, не містить жодних доказів, є надуманим, поданий з порушенням строків, у випадку відсутності відповідного рахунку боржника в органах казначейської служби, стягнення коштів відбувається за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду та не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а тому просив відзив залишити без розгляду.

24.05.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку подачі позову до суду у зв`язку з дією непереборної сили його хворобою, доглядом за тяжко хворою матір`ю, а також отриманням повного тексту постанови про амністію ОСОБА_1 лише у листопаді 2012 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.06.2018 у справі призначена будівельно технічна експертиза, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2019 провадження у справі поновлено.

03.04.2019 позивач ОСОБА_2 надав суду уточнення позовної заяви, в яких просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства «Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної знконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на його користь суму збитку у розмірі 1990895,00 грн.; збитки за комунальні послуги 30000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на його користь моральну шкоду у розмірі 1300000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області - на його користь збір за проведення судової експертизи у розмірі 5720 грн. 00 коп.

10.04.2019 представником відповідача ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області подано відзив на уточнену позовну заяву, у якому просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області у повному обсязі, оскільки за загальними правилами цивільно-правова відповідальність при відшкодуванні збитків за рахунок держави настає у разі встановлення всіх елементів цивільного правопорушення, а саме: шкоди, заподіяної органом державної влади, встановленою протиправною поведінкою такого органу, причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою. Шкода заподіяна позивачу невиконанням судового рішення відповідачами 1-5. В той же час, позивач не надає жодного доказу завданих збитків органом ДВС, а також причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою. Крім того, позивач не надав доказів понесених моральних втрат, завданих саме органом ДВС, необґрунтованим та недоведеним є розмір моральної шкоди у сумі 1300000,00 грн. Також вважав, що Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області є неналежним відповідачем. В той же час, для Державної казначейської служби України, передбачені відповідні видатки для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

02.05.2019 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на уточнення позовної заяви, у якому відповідач та його представник проти позовної заяви заперечували у повному обсязі, вважали позовні вимоги такими, що необґрунтовані належними доказами, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач допустив зловживання правами, так як в порушення процесуальних строків та встановленого законом порядку надав до матеріалів справи докази, які є фальсифікованими, в свою чергу експерт у порушення порядку проведення експертиз здійснив експертне дослідження використовуючи копії документів замість оригіналів. Такі дії позивача і експерта носять характер кримінального правопорушення, про що відповідачем повідомлено компетентним органам. При вивченні доданих у справу матеріалів, вбачається, що зазначена угода між позивачем та ТОВ «ВІКІНГ ХАУС» має характер удаваного правочину. Документи, що супроводжують договір мають фіктивний характер.

28.05.2019 ОСОБА_2 надав клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Державну казначейську службу України.

28.05.2019 ОСОБА_2 надав відповідь на відзив від 02.05.2019 та від 10.04.2019, згідно з якою відзиви суперечать обставинам справи, предмету спору, надумані, порушують конституційні закони, норми матеріального права та процесуального права, голослівні, не містять жодного доказу по справі, а відзив ОСОБА_1 містить ознаки правопорушення за ст. 383 КК України про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що є також одним з прямих доказів заподіяння моральної шкоди позивачу (потерпілому) та його сімї на протязі більше 13 років; розмір матеріальної шкоди встановлено за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Враховуючи зміну вартості будівельних робіт у часі, що визначається за допомогою державних видань з моніторингу вартості будівельних робіт, згідно Збірників офіційних документів та роз`яснень: «Ціноутворення у будівництві», Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України: № 2, лютий 2018; № 2, лютий 2012; № 11, листопад 2010 - вартість будівельних робіт за Договором підряду № 18-1 від 20.11.2006 для виконання чинного судового рішення у справі № 2-204/2006 еквівалентна 39603,9604 дол. СІІІА, яка на час виконання судової експертизи, становить (округлену до грн.) 3 319 833 грн., тобто більше ніж визначена сума судовою експертизою 1 990 895, 00 грн. Позовна заява від 17.08.10 та позовна заява від 14.09.2011 зі збільшеним розміром вимог збитку не розглядалась по суті у зв`язку з амністією відповідача ОСОБА_1 . Постанову про амністію позивач на свій запит від 03.08.2012 отримав лише у листопаді 2012 року, тому процесуальний строк подачі позову не пропущений. ОСОБА_1 на момент (16 червня 2006 року) вступу судового рішення в законну силу з 08 червня 2006 року був службовою (посадовою) особою, а отже займав особливо відповідальне становище - керівника підприємства. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2007 встановлена в судовому порядку бездіяльність державного виконавця, що є підставою для стягнення заподіяної шкоди з казначейства. Досудовим слідством у кримінальному провадженні, судами та виконавчим провадженням встановлено, що квартира позивача збудована з грубими будівельними порушеннями, які умисно та бездіяльно не були виправленні відповідачами всупереч рішення Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 2-204/2006. Зазначене правопорушення здійснене за участю: ОСОБА_1 (керівника АТ "Агросервіс-Україна", Відповідач-1), ОСОБА_3 (керівника ТОВ „Авантаж", Відповідач-4), ОСОБА_4 (Відповідач-5, фактичний розпорядник засобів та коштів АТ "Агросервіс-Україна" і ТОВ „Авантаж", президент забудовника АТ "Агросервіс-Україна", який противоправно вводив в експлуатацію зазначену недобудовану квартиру позивача), а разом з АТ "Агросервіс-Україна" і ТОВ „Авантаж" - Відповідачі 1-5, які належно не виконали будівельні роботи в квартирі позивача, що було встановлено в судовому порядку. Розмір моральної шкоди, спричинений позивачу за 13 років, обумовлений чисельними усними та письмовими зверненнями до відповідачів у зв`язку з невиконанням судових рішень, які залишені без уваги і мають прямі ознаки корумпованої змови та кримінального злочину за ст. 382 КК України, а також значним об`ємом вимушеної зайвої інтелектуальної роботи, витрат сил, безліч часу та інших затрат по добуванню доказів вини відповідачів, чисельними зверненнями до різних судових та правоохоронних інстанцій різного рівня, витратами, пов`язаними з забезпеченням свого, дітей та матері вимушеного проживання з вини відповідачів не за адресою, де знаходиться недобудована відповідачами квартира, а за іншою адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі витратами на лікування для відновлення здоров`я за весь період 13 років з 22.02.2006 - моменту вступу судового рішення в законну силу і до останнього часу є складовими моральної шкоди, яка загалом за 13 років (з 2006р.) становить 1 300 000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Державну казначейську службу України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

26.02.2021 позивач ОСОБА_2 надав суду уточнення позовних вимог, у яких просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства «Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної знконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України на його користь суму збитку у розмірі 2184010,00 грн.; збитки за комунальні послуги 30000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України на його користь моральну шкоду у розмірі 1500000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України на його користь збір за проведення судової експертизи у розмірі 5720 грн. 00 коп.

03.09.2021 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на уточнення позовних вимог, у якому відповідач та його представник проти уточненої позовної заяви заперечували у повному обсязі, вважали позовні вимоги такими, що подані з процесуальними порушеннями, а також необґрунтовані належними доказами, оскільки позивач уточнення позовних вимог не передбачено нормами ЦПК України, а тому є неналежною процесуальною формою, а також подання заяв, що змінюють позовні вимоги, збільшують або зменшують їх поза межами строку, встановленому ст. 49 ч. 2 п. 2 ЦПК України. Позивачем у первісному позові та у його подальших уточненнях суми збитків зазначені із значними розбіжностями, їх здійснення не підтверджується жодними доказами. ТОВ «ВІКІНГ ХАУС» згідно інформації ДПІ ліцензій на здійснення ремонтно-будівельних робіт не має, у фінансовій звітності суми, отримані за договором підряду від 15.09.2010 відсутні; факт здійснення розрахунків за договором у доларах США не підтверджується доказами та спростовується показами позивача. Надані позивачем розрахунки вартості ремонту квартири «під ключ» згідно спеціалізованого сайту за цінами на послуги будівництва не відповідають загальній площі квартири та повинна складати 13150 доларів за виключенням суми загальної вартості укладення ламінату/лінолеуму, обклеювання шпалер, а не 120000 доларів США. Доказів на підтвердження розміру моральної шкоди не надано. Оціночна вартість 4-кімнатної квартири, загальною площею 131,5 кв.м, житловою площею 61,1 кв. м., розташованої на 3-поверсі 10 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 01.09.2021 складає 1613298,89 грн., тобто сума позовних вимог у розмірі 3714010,00 грн. у 2,3 рази перевищує вартість квартири з ремонтом, а тому вимоги є не співмірними з вартістю житла та понесеними реальними витратами.

Протоколом автоматизованого судової справи між суддями від 27.02.2023 головуючим по справі визначено суддю Київського районного суду м. Полтави Миронець О. К.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.03.2023 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фрунзенського ВДВС м. Харкова, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків прийнята до провадження, розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

01.06.2023 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про надання йому часу на підготовку заяви про збільшення розміру позовних вимог та ознайомлення з матеріалами справи (т. 7 а. с. 129-131).

29.09.2023 позивач ОСОБА_2 надав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог у справі, у якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства «Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 на його користь суму збитку у розмірі 3469731 грн. 34 коп., що складається з суми боргу у розмірі 2184010,07 грн., інфляційного збільшення у розмірі 1100155,45 грн., а також з 3% річних у сумі 185565,82 грн.; збитки за комунальні послуги 200000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 на його користь моральну шкоду у розмірі 1700000,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Акціонерного Товариства "Агросервіс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю „Авантаж", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 на його користь збір за проведення судової експертизи у розмірі 5720 грн. 00 коп.

02.11.2023 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Павлуненко К. Л. подано відзив на збільшення позовних вимог, у якому проти задоволення заяви заперечувала у повному обсязі, оскільки позивач у жодній заяві не визначився яким саме фактом йому спричинені збитки, змішує поняття збитків та шкоди, не може чітко визначити підставу виникнення шкоди, яку вважає спричиненою всіма відповідачами солідарно. Обов`язок відшкодування завданої шкоди виникає у заподіювача за умови неправомірності його дій, наявності безпосереднього причинного зв`язку між винною дією особи та наслідком у виді шкоди. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 був звільнений від кримінальної відповідальності за актом амністії, що є нерєабілітуючою обставиною, однак судом він не був визнаний винним. Крім того, судом встановлено часовий проміжок можливого правопорушення з 08.06.2006 по 08.12.2008, а тому просила у задоволенні вимог до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

28.11.2023 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 29.11.2023 на іншу дату у зв`язку з його хворобою та необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 8 а. с. 111).

28.11.2023 ОСОБА_2 надав суду клопотання про перенесення судового засідання по справі з 19.01.2024 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 8 а. с. 170).

06.02.2024 ОСОБА_2 надав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 05.02.2024 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 08.01.2024 по 19.01.2024 з приводу гострого респіраторного захворювання, гіпертонічного кризу, рекомендовано стати до роботи 20.01.2024. ( т. 8 а. с. 175-176).

04.03.2024 ОСОБА_2 заявлено письмове клопотання про перенесення судового засідання у справі з 05.03.2024 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 8 а. с. 188).

20.03.2024 ОСОБА_2 надав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 09.03.2024 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 04.03.2024 по 09.03.2024 з приводу гіпертонічного кризу, гіпертонічної хвороби ІІІ ст., рекомендовано стати до роботи 10.03.2024. ( т. 8 а. с. 209-210).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду.

27.05.2024 ОСОБА_2 заявлено письмове клопотання про перенесення судового засідання у цивільній справі з 27.05.2024 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 9 а. с. 55).

01.08.2024 ОСОБА_2 надав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 01.06.2024 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 27.05.2024 по 01.06.2024 з приводу гіпертонічного кризу, гіпертонічної хвороби ІІІ ст., рекомендовано стати до роботи 02.06.2024. ( т. 9 а. с. 94-95).

17.09.2024 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання у справі з 18.09.2024 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 9 а. с. 204).

09.10.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про залишення без задоволення вимог відповідача ТОВ «Жилсервіс» про поновлення строку подачі відзиву; приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 02.10.2024 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 17.09.2024 по 28.09.2024 з приводу гострого респіраторного захворювання, бронхіт, рекомендовано стати до роботи 28.09.2024. ( т. 9 а. с. 235-236).

06.01.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання у справі з 07.01.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 10 а. с. 97).

27.01.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про відмову у задоволенні повторного клопотання відповідача ТОВ «Жилсервіс»; приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 15.01.2025 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 06.01.2025 по 15.01.2025 з приводу гострого респіраторного захворювання, гіпертонічного криза, рекомендовано стати до роботи 16.01.2025. ( т. 10 а. с. 166-167).

17.02.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання у справі з 17.02.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 10 а. с. 212).

Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року №4273-IX«Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Ленінський районний суд м.Харкова перейменовано на Холодногірський районний суд міста Харкова.

03.06.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання у справі з 03.06.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 11 а. с. 63).

02.07.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про приєднання до матеріалів справи медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 11.06.2025 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 02.06.2025 по 11.06.2025 з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., гіпертонічного кризу, рекомендовано стати до роботи 12.06.2025, а також медичної довідки первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 23.02.2025 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 17.02.2025 по 23.02.2025 з приводу гострого респіраторного захворювання, приступивши до роботи 24.02.2025. ( т. 11 а. с. 113-114).

21.07.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 22.07.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 11 а. с. 137).

22.09.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 22.09.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації, його участі (у разі одужання) у судових засіданнях, а також з метою підготовки документів до судових дебатів (т. 11 а. с. 206).

22.10.2025 від позивача на стадії судових дебатів надійшла заява про повернення до стадії розгляду справи у зв`язку з необхідністю збільшення розміру позовних вимог, а також медична довідка первинного підрозділу медичної допомоги КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 03.10.2025 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_7 з 22.09.2025 по 01.10.2025 з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., до роботи приступити 02.10.2025 (т. 11 а. с. 225-227).

06.11.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 06.11.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 12 а. с. 1).

24.11.2025 від позивача надійшла заява про повернення до стадії підготовчого провадження у зв`язку зі збільшенням розміру позовних вимог, а також копія медичної довідки КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр здоров`я» Харківського району від 10.11.2025 про перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні з 27.10.2025 по 10.11.2025 з приводу бурситу лівого ліктьового суглобу (т. 12 а. с. 20-33, 45).

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.11.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повернення до стадії розгляду справи, а також до стадії підготовчого провадження відмовлено.

03.12.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 03.12.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 12 а. с. 136).

10.12.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 11.12.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях (т. 12 а. с. 135).

22.12.2025 на адресу Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Гримайло А. М. у зв`язку з перешкоджанням суддею Ковалю Ф. Ф. у доступі до суду і судочинства за відмови у переході зі стадії судових дебатів до стадії підготовчого провадження у справі, що позбавило його права на збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 (суддя Бабабай С. С.) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Гримайло А. М. по справі за його позовом до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків відмовлено.

24.12.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у справі з 25.12.2025 на іншу дату у зв`язку з його хворобою, необхідністю одужання, реабілітації та його участі (у разі одужання) у судових засіданнях.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 у судові засідання, які були призначені 29.11.2023, 19.01.2024, 05.03.2024, 27.05.2024, 18.09.24, 07.01.2025, 17.02.2025, 03.06.2025, 22.07.2025, 22.07.2025, 06.11.2025, 03.12.2025, 11.12.2025, 25.12.2025 не з`являвся, про день, час та місце слухання справи був повідомлений шляхом направлення на його адресу судових повісток, смс повідомлень у додаток «Viber», інформація про дату та час проведення судових засідань була розміщена на офіційному веб-сайті суду, факт обізнаності позивача про час та день слухання справи також підтверджується особистими клопотаннями ОСОБА_2 про перенесення її розгляду із зазначенням дати судових засідань.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що всі довідки медичного закладу про хворобу ОСОБА_2 були видані сімейним лікарем або у день судового засідання, або напередодні (за 1 день) судового засідання з діагнозами: «Гостре респіраторне захворювання, гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз».

Щодо неявки позивача у судові засідання 03.12.2025, 11.12.2025, 25.12.2025 (стадія судових дебатів) суд зазначає про відсутність повідомлення суду про наявність будь-яких обставин, що об`єктивно перешкоджають ОСОБА_2 приймати участь у судових засіданнях, при наявності звернень останнього до суду із заявами про поверненні до підготовчого провадження, стадії судового розгляду з метою збільшення позивачем розміру позовних вимог та про відвід судді.

Отже, обставини систематичної неявки у судові засідання позивача ОСОБА_2 , якому було достовірно відомо про наявність цивільної справи за його позовом у суді, неодноразові виклики в судові засідання дають підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Також, протягом розгляду справи від позивача ОСОБА_2 заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами 1, 4 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. (Постанова ВС від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення. (Постанова ВС від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967,15-ц (провадження № 61-4393св18).

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Системний аналіз зазначених вище норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно зі ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно з якою у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, слід зазначити, що залишення позову без розгляду не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи буде порушувати вимоги ст. ст. 223, 257 ЦПК України та може призвести до порушення розумного строку її розгляду, а також прав та законних інтересів інших учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 43, 44, 136, 210, 223, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Агросервіс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжрайонного Відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2025.

Суддя А. М. Гримайло