Справа №560/1081/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубровиця заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Форт" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Форт" звернувся до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву обгрунтовує тим, що 14 грудня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухваливрішення по справі №560/1081/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2021 року з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі БАНК". 25 квітня 2019 року між ПАТ "ВіЕйБі БАНК", та ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС", укладено Договір про відступлення прав вимоги №42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими

кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2011 року перейшло до ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС". 29 грудня 2020 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" та ТОВ "ФК ФОРТ", уклалено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2011 року, перейшло до ТОВ "ФК ФОРТ". Отже, наразі право вимоги до Боржника за кредитним договором належить Заявнику.

10 травня 2016 року на виконання судового рішення Банку було видано виконавчий лист. 23 червня 2016 року Дубровицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на підставі сказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №51506761. 25 червня 2020 року у виконавчому провадженні №51506761 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (боржник-фізична особа або транспортні засоби боржника не виявлені протягом року). Відповідно до листа начальника Дубровицького відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області від 02 жовтня 2025 №15367/27.15, паперовий примірник виконавчого провадження знищений згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Отже, в органі ДВС оригінал виконавчого листа відсутній. Заявником було направлено адвокатський запит до ПАТ "ВіЕйБі БАНК" з метою отримання інформації про місцезнаходження оригінала виконавчого листа. Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "ВіЕйБі Банк" з ринку №112-60-147/25 від 09 жовтня 2025 року на адресу для листування фонду та/або ПАТ "ВіЕйБі Банк" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 не надходив. Отже, виконавчий документ стягувачем втрачено.

Відповідно до частини 1 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вважаємо, що відповідно до норм чинного в Україні законодавства Заявник не пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, але водночас просить ухвалити рішення про поновлення такого строку з огляду на наступне. Як вже було зазначено,25 червня 2020 року у виконавчому провадженні №51506761 було винесено станову про повернення виконавчого документа сгягувачу на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (боржник-фізична особа або транспортні засоби боржника не виявлені протягом року). Відповідно до частини 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Отже, у даній справі строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався 25 червня 2020 року і повинен був тривати до 25 червня 2023 року. Проте, 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне військове вторгнення російської федерації на територію України. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан. Згідно з підпунктом 4 пункту 10-2 розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження", тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, ствердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тобто, 24 лютого 2022 року минув лише один рік і 8 місяців з трьох років повторного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, 24 лютого 2022 року цей строк перервався. Відтак, оскільки строк повторного пред`явлення виконавчого листа закінчувався бу період запровадженого у державі воєнного стану (25 червня 2023 року), то він у силу підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження" вважається перерваним, а тому відповідно до цього закону не є пропущеним. Наведений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 березня 2023 року в справі №260/2595/22. Незважаючи на це, Заявник вважає за доцільне порушити передсудом питання щодо поновлення даного строку, оскільки немає підстав вважати, що наведена вище аргументація для виконавця є достатньою підставою вважати, що строк не є пропущеним. Тобто, якщо після заміни судом сторони стягувача та видачі дубліката виконавчого листа, виконавець не відкриє виконавче провадження на тій підставі, що закінчився строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то Заявник змушений буде витратити додатковий час для поновлення строку, що значно затягне у часі виконання рішення суду. Тому, вважає, що наразі існують підстави для поновлення даного строку судом.

Представника заявника в судове засідання не з`явився.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що його слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 грудня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі №560/1081/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2021 року з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі БАНК".

На виконання вказаного рішення, Дубровицьким районним судом Рівненської області було видано виконавчий лист.

25 квітня 2019 року між ПАТ "ВіЕйБі БАНК", та ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС", укладено Договір про відступлення прав вимоги №42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2011 року перейшло до ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС".

29 грудня 2020 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" та ТОВ "ФК ФОРТ", уклалено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2011 року, перейшло до ТОВ "ФК ФОРТ".

23 червня 2016 року Дубровицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на підставі сказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №51506761.

25 червня 2020 року у виконавчому провадженні №51506761 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (боржник-фізична особа або транспортні засоби боржника не виявлені протягом року).

Відповідно до листа начальника Дубровицького відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області від 02 жовтня 2025 №15367/27.15, паперовий примірник виконавчого провадження знищений згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "ВіЕйБі Банк" з ринку №112-60-147/25 від 09 жовтня 2025 року на адресу для листування фонду та/або ПАТ "ВіЕйБі Банк" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 не надходив.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18: заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд урахував, що у справі первісний стягувач втратив матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні виконавчого листа та не зобов`язаний вчиняти такі дії фактично на користь нового стягувача, яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судами. При цьому, сама лише відсутність виконавчого листа не є та не могла бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

В оцінці вимог заяви ТОВ "ФК Форт" про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17, відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

У даній справі ТОВ "ФК Форт" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №443/2011 від 13 вересня 2011 року.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Відповідно частини 1 статті 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частина 3 статті 431 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2129-IX "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження», яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII доповнено пунктом 10-2, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, визначені Законом № 404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

24 лютого 2022 року Президент України підписав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який запроваджується з 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, затвердженим Законом від 15 березня 2022 року №7168, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв 26 березня строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Таким чином, з огляду на положення пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону №1404-VIII, заява ТОВ "ФК Форт" про видачу дубліката виконавчого листа є такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, можуть негативно впливати на права стягувача. Відсутність виконавчого листа, своєчасно пред`явленого стягувачам, перешкоджає виконанню рішення суду та порушує його права.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 в справі №2-1053/10 (провадження №61-18169св18) зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11 та від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц.

Тому, з огляду на встановлені обставини та те, що матеріали виконавчого провадження знищені і відділом державної виконавчої служби не підтверджено належними доказами фактичне повернення виконавчого листа стягувачу, а також він відсутній в матеріалах кредитної справи, переданої заявнику попереднім кредитором, суд доходить висновку про втрату виконавчого листа, а тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами 1 та 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 263/4331/18, провадження № 61-8286св20, у своєму рішенні від 18 листопада 2020 року виклав правову позицію про те, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка "Дублікат". При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Згідно змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, виконання судового рішення, відповідно до змісту, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі №240/10258/19.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року по справі №910/18165/13 після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження).

Подібний за змістом висновок щодо перебігу, переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, викладений у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/3410/15-ц, від 29 січня 2020 року у справі №344/19847/18, від 23 вересня 2020 року у справі №2-2630/10, в ухвалі від 12 серпня 2021 року у справі №523/13053/16-ц. При цьому у постанові від 20 липня 2021 року по справі №910/20594/15 Верховний Суд зазначив про те, що отримавши постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження або постанову виконавця про повернення виконавчого документу, стягувач стає обізнаним про відсутність примусового виконання судового рішення, що надає йому можливість реалізувати свої правомочності стягувача, вжити заходи щодо подальшого виконання чинного рішення суду.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувана Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк"

на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальнстю "ФК ФОРТ", , у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року по справі №560/1081/15-ц.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дубровицького

районного суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року по справі №560/1081/15-ц.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого

на виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року по справі №560/1081/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.