Справа № 467/2010/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

представника заявника Ковалевського Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з с-щі Арбузинка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача за судовим рішенням,

ВСТАНОВИВ:

Аргументи і вимоги заявника

Представник заявника порушив перед судом питання про заміну стягувача за заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2024 року.

Зокрема, посилався на те, що цим рішенням суд звернув стягнення на земельну ділянку для будівництва житлового будинку загальною площею 0,15 га, розташовану в районі забудови «Бранденбург» в смт. Костянтиівка Арбузинського району Миколаївської області, №130, шляхом її передачі у власність іпоеткодержателю та визнання на неї права власності за іпотекодержателем - ПАТ «Дельта банк» на підставі договору іпотеки б/н від 22 листопада 2007 року, укладеного між АКіБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Але на підставі Договору №2245/К про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло прав вимоги, у тому числі, й за кредитним договором, укладеним між АКіБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а так само і забезпечувальними договорами до нього.

Представник заявника вказав, що заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2014 року попереднім кредитором ПАТ «Дельта Банк» виконане не було, так як діяв мораторій на стягнення майна громадян, яким було забезпечено кредити в іноземній валюті.

На думку заявника трирічний строк виконання судового рішення, з урахуванням дії мораторію, сплинув 23 вересня 2024 року.

Проте, 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан, який триває й досі, у зв`язку із чим строк виконання судового рішення перервався, а тому на день звернення із цією заявою він не є пропущеним.

Але існує потреба у заміні стягувача за цим рішенням з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Украдебт Плюс» з мотивів набуття права вимоги за ним.

Заявою від 25 липня 2025 року представник заявника надав додаткові пояснення по суті висунутої вимоги, із яких слідує, що судове рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконується шляхом його надання разом з ухвалою про заміну стягувача безпосередньо до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

При цьому, законом обмежено строк пред`явлення до виконання саме виконавчого листа, а не судового рішення.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав повністю з підстав, що викладені у заяві, і просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» про дату, час і місце усі судових засідань в рамках справи був повідомлений належно через підсистему «Електронний суд», але ніяких заяв і клопотань до суду не направляв, своєї позиції щодо вимог заявника не висловлював.

Боржник ОСОБА_1 на розгляд справи викликався неодноразово шляхом направлення судових повісток за наявною у матеріалах справи адресою, проте, останні були повернуті до суду без вручення адресату.

Між тим, ужиті судом заходи не сприяли прибуттю боржника на слухання справи чи то його по належного повідомлення про неї.

За таких обставин, з огляду на неодноразові виклики боржника на слухання справи, уд вважав за можливе ухвалити рішення по суті справи за його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2014 року позов ТОВ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності було задоволено частково.

В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 23 006,91 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 183 894 грн. 22 коп. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 листопада 2007 року, укладеного між АКІБ`УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку № НОМЕР_1 для будівництва житлового будинку загальною площею 0,15 га, розташовану в районі забудови «Бранденбург 2» в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, шляхом передачі іпотекодержателю у власність та визнання права власності за іпотеко держателем - ПАТ «Дельта банк» на підставі договору іпотеки б/н від 22 листопада 2007 року, укладеного між АКіБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку.

Рішення набрало законної сили, а ПАТ «Дельта Банк» отримало в суді належним чином засвідчені його копії та виконавчі листи ( а.с. 122, 126).

Проте, 13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «Укрдебт Плюс» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги №2245/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрований а реєстрі за №682.

Згідно п. 1 вказаного договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимогиБанку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно Реєстру у Додатку №1 до цього договору (Основні договори, Права вимоги), а Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, що визначені цим договором.

Із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються,та боржників за такими договорами (Додаток №1 до Договору №2245/К від 13 травня 2020 року) вбачається, що Банк відступив Новому кредитору ( ТОВ «Укрдебт Плюс»), серед іншого, й право вимоги за Іпотечним договором з додатками, що був укладений Банком із ОСОБА_1 22 листопада 2007 року, предметом якого є земельна ділянка для забудови жилого будинку (присадибна ділянка) площе. 0,15 га,розташована в АДРЕСА_1 .

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки слідує, що іпотекодержатилем земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва житлового будинку (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ «Укрдебт Плюс» (іпотекодавець ОСОБА_1 ).

Отже, заявник набув права вимоги за Договором іпотеки, що був укладений 22 листопада 2007 року між АКІБ`УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Грицаєнко Л.М., предметом якого є земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,15 га для будівництва житлового будинку, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка, район житлової забудови «Бранденбург 2».

У свою чергу, на підставі Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги, зокрема, і за кредитним договором від 22 листопада 2007 року, що був укладений між ПАТ «УкрСИББАНК» та ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 допустив наявність заборгованості за цим договором у розмірі у розмірі 23 006,91 доларів США (згідно курсу НБУ складає 183 894 грн. 22 коп.), то суд заочним рішенням від 27 січня 2014 року звернув стягнення на земельну ділянку № НОМЕР_1 для будівництва житлового будинку загальною площею 0,15 га, розташовану в районі забудови «Бранденбург 2» в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «Дельта Банк».

ПАТ «Дельта Банк» право власності за собою на цю земельну ділянку не зареєструвало, на що вказують дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, й станом на 08 жовтня 2025 року.

Тож, оскільки, для належного виконання вказаного вище рішення суду необхідна заміна стягувача у цивільній справі № 467/2010/13-ц з попереднього кредитора - ПАТ «Дельта Банк» на теперішнього кредитора - ТОВ «Укрдебт Плюс» у зв`язку з укладенням договору відступлення прав вимоги №2245/К від 15 травня 2020 року, то заявник й звернувся до суду з відповідною заявою.

Вирішуючи яку по суті, суд враховував слідуюче.

Застосоване право і мотиви прийнятого рішення

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Тож процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, тобто, як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформульовано висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

У цій справі встановлено, що заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2014 року не підлягає примусовому виконанню.

З урахуванням, зокрема, того, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Тому виконання вказаного судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки законом покладено на стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Проте, останнє своїх прав власності за цим рішенням не зареєструвало, натомість, відступило права вимоги заявнику.

Відповідно, без заміни стягувача за цим рішенням, його виконання не є можливим.

Враховуючи, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є однією з підстав правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, тобто, як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження, а також те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню, суд дійшов висновку про наявність у цих правовідносинах матеріального правонаступництва та набуття заявником права порушувати питання про заміну стягувача у справі (процесуальне правонаступництво).

Такі висновки суду, серед іншого, зумовлені й тим, що заявник належно довів набуття права вимоги за договором про відступлення права вимоги і тим самим, що він є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у цих правовідносинах.

Тому суд ухвалою про задоволення цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 55, 259-261, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - задовольнити повністю.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Січових Стрільців,3; ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (м. Київ, вул. С. Бандери, 28-А; ) у справі №467/2010/13-ц з виконання заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2014 року, ухваленого за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання письмової апеляційної скарги на неї безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти ) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Ірина Явіца