Номер провадження: 22-ц/813/5805/25
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович

на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2025 року

за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Ощадбанк», за участю ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

УСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - адвокат Приходько В. звернувся до суду із заявою, якою просить:

- поновити акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» пропущений строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа № 523/22787/23, виданого 17 жовтня 2024 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського міського відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 23808,31 грн до виконання, встановивши порядок виконання рішення, згідно якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 992,01 грн, щомісячно, упродовж 24-х місяців, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» державного мита у розмірі 201,55 грн, витрат за інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30,00 грн.

В обґрунтування вимог представник заявника вказував на те, що 20 березня 2009 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі № 2-620/09, яким позовні вимоги Банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» борг за кредитним договором № 1219 від 01.06.2007 у розмірі 23808,31 грн, встановлено порядок виконання рішення, згідно якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 992,01 грн, щомісячно, упродовж 24-х місяців, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» державне мито у розмірі 201,55 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30,00 грн.

04 червня 2009 року Суворовським районним судом м. Одеси видано оригінали виконавчих листів № 2-620/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості.

Виконавчий лист № 2-620/09 від 04.06.2009 неодноразово пред`являвся до виконання до органів державної виконавчої служби.

03 березня 2012 року представником АТ «Ощадбанк» на адресу першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направлена заява про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

07 серпня 2013 року АТ «Ощадбанк» на адресу Суворовського ВДВС засобами поштового відправлення направлено запит про хід виконавчого провадження, у зв`язку з відсутністю будь-якої інформації стосовно виконавчого провадження.

18 квітня 2018 року АТ «Ощадбанк» на адресу Суворовського ВДВС, засобами поштового зв`язку, повторно направлено запит про хід виконавчого провадження, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, запит отримано 26.04.2018. Але відповідь на адресу АТ «Ощадбанк» так і не надано.

10 листопада 2023 року АТ «Ощадбанк» на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та на адресу Суворовського ВДВС, засобами поштового зв`язку направлено третій запит про місцезнаходження оригіналів виконавчих листів.

12 грудня 2023 року Суворовським ВДВС на адресу Суворовського районного суду м. Одеси направлені заяви про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2-620/09 (окремо заява на суму 23 808,31 грн, окремо заява на суму 201,55 грн - копії додаються).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2024 року заяву Суворовського ВДВС про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-620/09 на суму 23 808,31 грн - задоволено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року заяву Суворовського ВДВС про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-620/09 на суму 201,55 грн також задоволено.

Супровідним листом Суворовський районний суду м. Одеси від 18.10.2024 надіслав на адресу Суворовського ВДВС дублікат виконавчого листа, який відділом був отриманий 21.10.2024 року.

25.11.2024 року на адресу АТ «Ощадбанк» від Суворовського ВДВС надійшов супровідний лист (Вих. № 159588 від 23.10.2024) разом із додатком: одним виконавчим листом № 523/22787/23 виданим 17.10.2024 Суворовським районним судом м. Одеси (про стягнення на загальну суму боргу та судових витрат).

Разом із тим, на час звернення АТ «Ощадбанк» на адресу Суворовського ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого листа №2-620/09 від 04.06.2009, строк для його пред`явлення пропущено не було, а після втрати Суворовським ДВС оригіналу виконавчого листа пройшов значний час, та отриманий 25.11.2024 дублікат виконавчого листа № 523/22787/23 від 17.10.2024 вже з пропущеним строком для пред`явлення його на виконання до виконавчої служби.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2025 року постановлено в задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Ощадбанк», за участю ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення дублікату виконавчого листа № 523/22787/23, виданого 17 жовтня 2024 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського міського відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 23808,31 грн до виконання, встановивши порядок виконання рішення, згідно якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 992,01 грн, щомісячно, упродовж 24-х місяців, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» державного мита у розмірі 201,55 грн, витрат за інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30,00 грн, виконавчого документа до виконання - відмовити.

Суд першої інстанції керувався тим, що недоведеність, а отже відсутність порушення права позивача, тягне за собою відмову у його захисті судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», адвокат Приходько В.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025 у справі № 523/20815/24 та прийняти нове рішення, яким заяву АТ «Ощадбанк» від 02.12.2024 за вих. № 55/5.6-03/147094/2024 (про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) пропущений строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа № 523/22787/23 виданого 17 жовтня 2024 Суворовським районним судом м. Одеси (боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; стягувач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії- Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», , адреса: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 17) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського міського відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 808,31 грн, встановивши порядок виконання рішення згідно якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 992,01 грн щомісячно, упродовж 24-х місяців, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» державне мито у розмірі 201,55 грн, витрати за інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30,00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що наведені у заяві АТ «Ощадбанк» від 02.12.2024 року за вих. № 55/5.6-03/147094/2024 (про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) обставини є поважними причинами пропуску строку на пред`явлення дублікату виконавчого листа у справі № 523/22787/23, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 17.10.2024, проте суд першої інстанції наведеного вище не врахував та прийняв рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Пояснення учасників справи

Представник АТ «Ощадбанк» адвокат В. Приходько надав заяву, в якій повідомив, що ОСОБА_1 погасив заборгованість у добровільному порядку, відтак, вважає, що предмет спору відсутній.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2009 року, по справі № 2-620/09, позовні вимоги Банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» борг за кредитним договором № 1219 від 01.06.2007 у розмірі 23808,31 грн, встановлено порядок виконання рішення, згідно якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 992,01 грн, щомісячно, упродовж 24-х місяців, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» державне мито у розмірі 201,55 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30,00 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Так, судом застосовані релевантні норми права та правові позиції.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням права на справедливий суд.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи заявлені вимоги, суд першої інстанції слушно зазначив, що на момент набрання рішенням законної сили 31.03.2009 року, діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21квітня 1999, в редакції станом на 05.03.2009 року (далі - Закон №606-XIV), яка набрала законної сили саме 31.03.2009 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 21 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Отже, за приписами Закону № 606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 20 березня 2009 року, яке набрало законної сили 31 березня 2009 року, був встановлений до 31 березня 2012 року.

Встановлено, що на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2009 року, по справі № 2-620/09, судом було видано два виконавчі листи, зі строками пред`явлення їх до виконання до 31.03.2012 року, за наслідком пред`явлення яких до виконання було відкрито два виконавчі провадження ВП №31811891 та ВП № 31812144.

Наведені виконавчі листи були пред`явлені до виконання та відкриті наступні виконавчі провадження:

- ВП № 31812144 з примусового виконання виконавчого листа № 2-620/09 виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 04.06.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 201,55 грн;

- ВП № 31811891 з примусового виконання виконавчого листа № 2-620/09 виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 04.06.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 23808,31 грн.

30.07.2012 року державним виконавцем Прібіловим А.В. були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999.

ВП № 31812144 та ВП №31811891 були знищені, у зв`язку із терміном зберігання.

ВДВС, в якому перебували виконавчі листи на виконанні, у заявах про видачу дублікатів виконавчих листів, зазначали що перевірити реєстри вихідної кореспонденції, щодо направлення зазначених документів стягувачу, не надається можливим, оскільки минуло вже більше 10 років.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що враховуючи строки, які минули з моменту пред`явлення виконавчих листів до виконання, відсутність реєстрів вихідної кореспонденції не може свідчити про не направлення державним виконавцем виконавчих листів стягувачу, на виконання постанов від 30.07.2012 року про повернення виконавчих документів стягувачу, на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999, та втрату виконавчих листів з вини ВДВС.

Крім того, відповідно до п. (а) ч. 1 ст. 23 Закону №606-XIV, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

На підставі викладеного, суд встановив, що виконавчі листи могли бути пред`явлені до виконання Банком до 31.07.2015 року і, що заявником пропущено майже 10 років для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2009 року, по справі № 2-620/09.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду, щодо правовій оцінки заявам заявника, адресованим Першому Суворовському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

За викладених обставин, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Ощадбанк», за участю ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, перевіривши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович, залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко