Справа № 690/892/25
Провадження № 2-о/690/55/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Звенигородський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на окупованій території,

в с т а н о в и в:

представник заявника ОСОБА_1 адвокат Токар О.М. в заяві просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Маріуполь (раніше м.Жданов), Донецька область, Україна, на тимчасово окупованій території України м. Маріуполь, Донецької області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1998. Під час подружнього життя у них народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 був уродженцем та постійним мешканцем м. Маріуполь Донецької області, де проживав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

З 24.02.2022, з початком військового вторгнення російської федерації на територію України, почався масований обстріл міст, в тому числі м. Маріуполь.

ОСОБА_3 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , не змогли одразу виїхати з міста через щільні обстріли, та залишились у будинку по АДРЕСА_2 , де основний час переховувалися в підвалі, та піднімались до своєї квартири в моменти припинення обстрілів. Разом з подружжям ОСОБА_5 у будинку залишилось ще декілька сусідів, чоловік на ім`я ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3 , та жінка на ім`я ОСОБА_7 , яка проживала у сусідньому під`їзді.

13.03.2022, близько 14.00 год. ОСОБА_3 вирішив піднятись у власну квартиру, та в цей час, поряд з ним сталось влучання бойового снаряду, внаслідок якого він отримав тяжкі поранення поясничного відділу осколками.

Заявниця разом з сусідом ОСОБА_6 які в час вибуху знаходились з іншого кінця будинку, тому не постраждали, власними зусиллями перенесли ОСОБА_3 до квартири, де намагались зупинити сильну кровотечу через сковзне поранення в області попереку. Отримати медичну допомогу вже на той час було неможливо так як жодні служби в місті не діяли. Близько 20.00 год. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Заявниця об`єктивно не мала можливості ні зареєструвати смерть чоловіка, ні поховати його, адже Маріуполь перебував під постійним вогнем окупаційних військ рф. Органи ДРАЦС станом на день смерті ОСОБА_3 не працювали, лікарське свідоцтво про смерть отримати було ні у кого. Отже, тіло ОСОБА_3 залишилось лежати в квартирі АДРЕСА_4 .

20.03.2022 з Запоріжжя до Маріуполя на власному авто приїхав незнайомий заявниці чоловік, що власними силами займався евакуацією людей з міста і ОСОБА_1 змогла з ним виїхати з окупованого міста на територію України. Сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не побажали покидати своє житло і залишились у Маріуполі. При цьому, вони пообіцяли заявниці при першій можливості поховати її чоловіка.

В кінці квітня до будинку по АДРЕСА_2 прийшли військові рф і наказали мешканцям винести та поховати всі трупи, які були у будинку. Таким чином, ОСОБА_3 було захоронено з власним ідентифікуючим місцем поховання.

Наразі ОСОБА_1 продовжує рахуватись такою, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , між ними юридично продовжують існувати взаємні права та обов`язки, хоча чоловік заявниці загинув більше трьох років тому.

ОСОБА_1 вважає за необхідне отримати свідоцтво про смерть чоловіка, в першу чергу для визначення його статусу як загиблого, та, по-друге, оформити свої спадкові права.

Отримати свідоцтво про смерть чоловіка, навіть від окупаційної влади в Маріуполі, заявниця не має можливості, адже такий документ видається виключно родичам померлого, які в місті відсутні. Поїхати до Маріуполя для оформлення вказаного свідоцтва, для заявниці є об`єктивно небезпечним, адже вона є громадянкою України, що автоматично наражає на небезпеку її життя, за умови перебування на окупованій території.

ЦПК України передбачено можливість встановлення факту, який має юридичне значення, в даному випадку факту смерті особи, а тому виникла необхідність в зверненні до суду з даною завою, щоб в послідуючому було можливо здійснити належну реєстрацію смерті ОСОБА_3 в органах ДРАЦСу та мати можливість оформити, в тому числі, спадкові права спадкоємцю.

Щодо доказів смерті ОСОБА_3 , заявниця долучає до матеріалів витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0004964 від 25.12.2024 з правовою кваліфікацією правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій, якщо вони пов`язані з умисним вбивством, де у фабулі вказано: «13.03.2022 о 14 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 , стався приліт снаряду внаслідок чого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав важкі поранення поясничного відділу осколками (цивільний) та ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 20 год. 00 хв. помер».

Також заявниця долучає до своєї заяви фотознімки могили ОСОБА_3 , здійснені сусідами, які обіцяли поховати її чоловіка і виконали свою обіцянку встановивши на могилі хрест з ідентифікацією похованого ОСОБА_3 та дат його народження і смерті.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Токар О.М. в судове засідання не з`явилися, представник заявника подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, вимоги заявника підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник Звенигородського відділу ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшов лист, у якому начальник відділу просить справу розглянути за відсутності представника відділу ДРАЦС.

З`ясувавши усі обставини справи та перевіривши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на які посилається представник заявника, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1998, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Під час подружнього життя у них народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с.10, 11).

ОСОБА_3 був уродженцем та постійним мешканцем м. Маріуполь Донецької області, де проживав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорта та копією витягу з державного реєстру речових прав (а.с.19, 20-22, 23).

З 24.02.2022, з початком військового вторгнення російської федерації на територію України, почався масований обстріл міст, в тому числі м. Маріуполь.

ОСОБА_3 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , не змогли одразу виїхати з міста через щільні обстріли, та залишились у будинку по АДРЕСА_2 , де основний час переховувалися в підвалі, та піднімались до своєї квартири в моменти припинення обстрілів. Разом з подружжям ОСОБА_5 у будинку залишилось ще декілька сусідів, чоловік на ім`я ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3 , та жінка на ім`я ОСОБА_7 , яка проживала у сусідньому під`їзді.

13.03.2022 близько 14.00 год. ОСОБА_3 вирішив піднятись у власну квартиру, та в цей час, поряд з ним сталось влучання бойового снаряду, внаслідок якого ОСОБА_8 отримав тяжкі поранення поясничного відділу осколками.

Заявниця разом з сусідом ОСОБА_6 які в час вибуху знаходились з іншого кінця будинку, тому не постраждали, власними зусиллями перенесли ОСОБА_3 до квартири, де намагались зупинити сильну кровотечу через сковзне поранення в області попереку. Отримати медичну допомогу вже на той час було неможливо, так як жодні служби в місті не діяли. Близько 20.00 год. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Заявниця об`єктивно не мала можливості ні зареєструвати смерть чоловіка, ні поховати його, адже Маріуполь перебував під постійним вогнем окупаційних військ рф. Органи ДРАЦС станом на день смерті ОСОБА_3 не працювали, лікарське свідоцтво про смерть отримати було ні у кого. Отже, тіло ОСОБА_3 залишилось лежати в квартирі АДРЕСА_4 .

20.03.2022 з Запоріжжя до Маріуполя на власному авто приїхав незнайомий заявниці чоловік, що власними силами займався евакуацією людей з міста і ОСОБА_1 змогла з ним виїхати з окупованого міста на територію України. Сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не побажали покидати своє житло і залишились у Маріуполі. При цьому, вони пообіцяли заявниці при першій можливості поховати її чоловіка.

В кінці квітня до будинку по АДРЕСА_2 прийшли військові рф і наказали мешканцям винести та поховати всі трупи, які були у будинку.

Таким чином, ОСОБА_3 було захоронено з власним ідентифікуючим місцем поховання, що стверджується фотознімками його могили (а.с.24-26).

Наразі ОСОБА_1 продовжує рахуватись такою, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , між ними юридично продовжують існувати взаємні права та обов`язки, хоча чоловік заявниці загинув більше трьох років тому.

ОСОБА_1 вважає за необхідне отримати свідоцтво про смерть чоловіка, в першу чергу для визначення його статусу як загиблого, та, по-друге, оформити свої спадкові права.

Отримати свідоцтво про смерть чоловіка, навіть від окупаційної влади в Маріуполі, заявниця не має можливості, адже такий документ видається виключно родичам померлого, які в місті відсутні. Поїхати до Маріуполя для оформлення вказаного свідоцтва, для заявниці є об`єктивно небезпечним, адже вона є громадянкою України, що автоматично наражає на небезпеку її життя, за умови перебування на окупованій території.

Згідно з розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті, зокрема є: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи.

В силу положень ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, враховуючи, що ЦПК України передбачено можливість встановлення факту, який має юридичне значення, в даному випадку факту смерті особи, виникла необхідність в зверненні до суду з даною завою, щоб в послідуючому було можливо здійснити належну реєстрацію смерті ОСОБА_3 в органах ДРАЦСу та мати можливість оформити, в тому числі, спадкові права спадкоємцю.

За змістом абзацу другого частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території України (Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 4 лютого 2016 року N 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України").

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025р. №367, м.Маріуполь за кодом у Переліку НОМЕР_1 , перебувало в зоні ведення активних бойових дій з 05.03.2022 по 21.05.2022, а за кодом UA0029262 м. Маріуполь Донецької області рахується тимчасово окупованим з 21.05.2022 по даний час.

Таким чином, судовий розгляд щодо встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Маріуполь Донецької області, необхідно здійснювати в межах юрисдикції Багачевського міського суду Черкаської області, так як заявниця зареєстрована як ВПО в м. Багачеве.

У постанові КЦС ВС від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 Верховний Суд дійшов висновку, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів установить обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи в точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті.

Враховуючи, що у заявниці відсутні такі документи як лікарське свідоцтво про смерть, орган державної реєстрації актів цивільного стану може вчинити реєстрацію смерті лише за рішенням суду.

Щодо доказів смерті ОСОБА_3 , заявниця долучає до матеріалів витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0004964 від 25.12.2024 (а.с.17) з правовою кваліфікацією правопорушення передбаченого ч.2 ст.438 КК України жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій, якщо вони пов`язані з умисним вбивством, де у фабулі вказано: «13.03.2022 о 14 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 , стався приліт снаряду внаслідок чого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав важкі поранення поясничного відділу осколками (цивільний) та ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 20 год. 00 хв. помер».

А тому, суд вважає за необхідним встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Маріуполь (раніше м. Жданов), Донецька область, Україна, на тимчасово окупованій території України м. Маріуполь, Донецької області.

Керуючись ст. 2, 4, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Звенигородський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на окупованій території задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: місто Маріуполь (раніше місто Жданов), Донецька область, Україна, на тимчасово окупованій території України місто Маріуполь, Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду надіслати до Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для державної реєстрації смерті громадянина України чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Багачевський міський суд Черкаської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий В.А. Здоровило