29.12.2025 Єдиний унікальний номер 205/6565/19
Єдиний унікальний номер 205/6565/19
Провадження № 6/205/450/25
УХВАЛА

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Мегабанк» та ОСОБА_1 про заміну стягувача та видачу виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2025 року ТОВ «ФК Єврокредит» через систему «Електронний суд» звернулося до Новокодацького районного суду міста Дніпра із заявою про заміну стягувача та видачу виконавчого листа, яку зареєстровано судом 18 грудня 2025 року.

Згідно із контрольним журналом матеріали заяви канцелярією суду в провадження судді було передано 19 грудня 2025 року.

У заяві представник заявника посилається на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 3-015-825-2-16-Г від 10 лютого 2016 року у розмірі 5 093 грн. 87 коп., яка складається із суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 1 243 грн. 17 коп., нарахованих та несплачених відсотків за період з 03 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року в розмірі 0,73 грн., з суми штрафів в розмірі 3 850 грн., а також судовий збір у розмірі 1 921 грн. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» і ТОВ «ФК Єврокредит» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09 липня 2024 року (а.с. 48-49), був укладений договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № 3-015-825-2-16-Г від 10 лютого 2016 року. Виконавчі листи не видавалися, виконавче провадження не відкривалося, у добровільному порядку заборгованість боржником не сплачена. Просили суд замінити стягувача з АТ «Мегабанк» на ТОВ «ФК Єврокредит» та видати виконавчий лист. У своїй заяві справу просили розглядати за відсутності представника заявника, вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Заінтересована особа АТ «Мегабанк» у судове засідання свого представника не направила, про час і дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомила, будь-яких заяв до суду не направила.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкоджає для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши матеріали поданої заяви, дослідивши та оцінивши додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 3-015-825-2-16-Г від 10 лютого 2016 року у розмірі 5 093 грн. 87 коп., яка складається із суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 1 243 грн. 17 коп., нарахованих та несплачених відсотків за період з 03 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року в розмірі 0,73 грн., з суми штрафів в розмірі 3 850 грн., а також судовий збір у розмірі 1 921 грн.

03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» і ТОВ «ФК Єврокредит» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09 липня 2024 року (а.с. 48-49), був укладений договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № 3-015-825-2-16-Г від 10 лютого 2016 року.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

На підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи і заявою про заміну стягувача приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до положень ст. 124, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Заявник як на підставу своєї заяви посилається на факт придбання права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 03 вересня 2024 року за кредитним договором № 3-015-825-2-16-Г від 10 лютого 2016 року, та зазначає, що виконавчі листи видані не були.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська набрало законної сили 03 грудня 2019 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 04 грудня 2022 року.

Крім того, купуючи кредитний портфель, заявник повинен був усвідомлювати ризики, пов`язані, у тому числі, з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правові висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від яких не вбачала підстав для відступу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

Враховуючи вищевикладене, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив, заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт перебування виконавчого документа на виконанні, чи переривання строку його пред`явлення, за таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Стосовно вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» про видачу виконавчих листів суд зазначає, що заявлена вимога не є предметом розгляду даної справи, оскільки заявник не позбавлений права звернутися із самостійною заявою до Новокодацького районного суду міста Дніпра із заявою про видачу виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» у задоволенні заяви про заміну стягувача відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: