УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/6807/24

Номер провадження № 2-др/712/124/25

29 грудня 2025 року року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Безрукова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси заяву представника позивача адвоката Нестерко Ігоря Олександровича в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2025 року до суду поштовим відправленням 480 надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 712/6807/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів за зобов`язанням спадкодавця, по якій рішення постановлене 04 грудня 2025 року.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.12.2025 по справі №712/6807/24 стягнуто з кожного з відповідачів по 3500 доларів США за зобов`язанням спадкодавця. Рішенням суду не вирішувалось питання про судові витрати на правничу допомогу в сумі 40 000 грн., які просить стягнути з відповідачів по 10 000 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 26.12.2025р. прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі та призначити її до розгляду у судовому засіданні без повідомлення учасників справи 29 грудня 2025 року.

29 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Шаповал О.В. про залишення без розгляду заяви про постановлення додаткового рішення у справі у зв`язку з її поданням без дотримання встановленого законом порядку, а саме без надання доказів направлення представнику відповідача її копії для реалізації процесуальних прав на ознайомлення та висловлення правової позиції.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2025 року позов Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволений повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3 500 доларів США. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволений частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3 500 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3 500 доларів США. Стягнути з ОСОБА_5 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3 500 доларів США. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору по 1412,05 з кожної.

На підставі поданого до закінчення розгляду справи клопотання представника відповідача в порядку відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України питання про судові витрати відповідача на правничу допомогу підлягає вирішенню в порядку ст.246 ЦПК України.

19 грудня 2025 року до суду поштовим відправленням 480 представник позивача адвокат Нестерко І.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Судом встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача адвокатом Нестерко І.О. додано квитанції про направлення копії заяви відповідачам позивачу, однак в порушення п.1 ч.1 ст.183 ЦПК України заявником не надано доказів направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення представнику відповідача - адвокату Шаповал О.В. ні в паперовому вигляді, ні через зареєстрований Електронний кабінет користувача підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.

Відповідно до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Як передбачено ст.58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. (ст.64 ЦПК України).

Представник відповідача - адвокат Шаповал О.В. є учасником справи (провадження) та була залучена ОСОБА_4 до участі в справі для надання правничої допомоги та здійснення від імені відповідача її процесуальних прав з метою ефективної їх реалізації, отже в розумінні ст.183 ЦПК України представнику відповідача передбачено надіслання копії заяв з процесуальних питань для ефективної реалізації процесуальних прав учасника справи.

Разом з тим, ненаправлення заявником на адреси іншого учасника справи (провадження) - представника відповідача документів, які підтверджують понесені витрат на правничу допомогу, позбавило відповідача можливості ознайомитись з заявою та подати до суду заяву щодо правової позиції, чим необгрунтовано обмежило учасників у здійсненні процесуальних прав, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд має керуватися правилами статті 183 ЦПК України, зокрема і застосовувати наслідки недотримання таких правил як неподання доказів направлення копії заяви разом із додатками іншим учасникам справи повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові ВС КЦС від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21.

Тож у такій правовій процесуальній ситуації суд має оцінювати заяву про ухвалення додаткового рішення на її відповідність вимогам статті 183 ЦПК України та у разі недотримання таких процесуальних вимог застосовувати відповідні процесуальні наслідки, передбачені у частині четвертій статті 183 ЦПК України, що відповідає наведеним правовим висновкам Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) та сталій судовій практиці Верховного Суду під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду.

Вказані в ухвалі недотримання вимог статті 183 ЦПК України не можуть вважатись надмірним формалізмом, оскільки прийняття до розгляду заяви про постановлення додаткового рішення без дотримання встановленого цивільним процесуальним законом порядку призведе до обмеження принципу змагальності та рівності сторін.

Враховуючи дані принципи, а також положення ст.183 щодо форми та змісту заяви з процесуальних питань, суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні про прийняття до розгляду заяви про постановлення додаткового рішення. Вибіркове надання судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового призведе до порушення зазначеного конституційного принципу, що є неприпустимим.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 712/6807/24 без розгляду у зв`язку з не направленням усім учасникам справи копії заяви в порушення установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "DIYA 97 v. UKRAINE", № 19164/04, пункт 47).

На підставі викладеного, керуючись ст.183, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Нестерка Ігоря Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 712/6807/24 повернути без розгляду.

Повернення заяви не порушує права заявника на доступ до правосуддя, оскільки це право може бути реалізоване після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) (ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2025 року.