ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2027/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/6343/24 Категорія: 304090000 Єщенко О.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А,І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько Оксани Олександрівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.02.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 481540-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, на умовах сплати процентів за користування кредитом.

Кредитним договором визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на її банківську картку, яку нею було вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

Відповідач, у свою чергу, зобов`язання належним чином не виконувала, відповідно до розрахунку заборгованості здійснила часткову оплату за договором на суму 43490,00 грн., у зв?язку з чим станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 143162,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 46761,43 грн. та суми прострочених платежів по процентах - 96401,01 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 481540-КС-002 про надання кредиту від 12.02.2024 в розмірі 143162,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач частково виконувала умови укладеного кредитного договору, тобто сплачувала кошти на загальну суму 43490,00 грн. Вказане свідчить про те, що вона прийняла умови договору та погодилася з ними. Відповідачем не надано доказів недійсності вказаного кредитного договору чи його розірвання з будь-яких підстав. Також підписанням договору відповідач погодилася, в тому числі із Графіком платежів відповідно до п. 3.2.2. цього Договору.

Крім того, суд вважав за необхідне зазначити, що пунктом 2.5 Розділу 2 «Предмет договору» у Договорі № 481540-КС-002 про надання кредиту від 12.02.2024 визначено комісію за надання кредиту в розмірі 7500,00 грн.

Відповідач не погоджується з цим пунктом, посилаючись у відзиві та додаткових поясненнях на відповідну позицію судів різних інстанції.

Проте суд не погоджується з такою позицією відповідача, адже зазначене посилання стосується не комісії за надання кредиту, яку позивачем було нараховано одноразово і вона була сплачена відповідачем, а комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка нараховується щомісячно.

Вказаний пункт кредитного договору був зазначений на момент його підписання відповідачем і вона не ставила питання визнання його нікчемним, що свідчить про прийняття нею умов кредитного договору, в тому числі п. 2.5 стосовно комісії за надання кредиту, тому суд не вбачає підстав для визнання цього пункту договору нікчемним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шелудько О.О. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що нарахований розмір відсотків є явно завищеним та неспівмірним тілу кредиту (50000,00 грн.). Вважає, що заявлена до стягнення сума прострочених платежів по процентах у розмірі 96401,01 грн. не є співмірною сумі заявленої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 50000 грн. за договором №481540-КС-002 від 12.02.2024, оскільки суперечить ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦПК України, принципам розумності та добросовісності, а відтак є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, позивач здійснював нарахування відсотків за ставками - 1,14957034% та 2,00000000%, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки, визначений законодавством.

З метою правильного розрахунку заборгованості відповідач вважає за необхідне розподілити його на періоди в залежності від суми непогашеного тіла, оскільки, відповідно до 3.2. договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом. Тому позивач мав би нарахувати заборгованість за відсотками за кредитним договором, в розмірі 79403,95 грн (21000 грн. + 6961,64 грн. + 1406,97 грн. + 50035,34 грн.). Відповідачем сплачено та позивачем зараховано на погашення відсотків суму в розмірі 32751,43 грн. Тобто, загально допустимий розмір відсотків в розмірі 79403,95 грн. підлягає вирахуванню від суми сплачених відсотків в розмірі 32751,43 грн. Тому з урахуванням сплат на погашення відсотків, розмір нарахованих відсотків за договором повинен складати та які позивач може пред`явити до стягнення - 46652,52 грн.

Так, згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. відповідачем сплачено на погашення комісії суму у розмірі 7500,00 грн.

Позивач не пред`явив вимогу про стягнення заборгованості за комісією, оскільки вона фактично була сплачена відповідачем. Однак слід врахувати ту обставину, що умови Договору №481540-КС-002, яким передбачено сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, є нікчемними.

Окрім того, сплачена сума комісії, яка відображена в розрахунку позивача повинна бути зарахована в рахунок погашення тіла кредиту, в зв`язку з чим сума заборгованості повинна бути зменшена.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізпозика» вказує, що порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що тіло кредиту не зменшувалося відповідно до погодженого графіку платежів, а відтак, відсотки нараховувалися на залишок (збільшеного ніж очікувалося) неповернутого тіла кредиту. Процентна ставка, яка застосовується для нарахування процентів в такому випадку зі зниженої перейшла на стандартну.

Щодо нарахування комісії зазначає, що призначення комісії - за надання кредиту, тобто в договорі чітко і змістовно вказано, за які саме послуги позивач встановив комісію.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 12.02.2024 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 481540-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізпозика» 12.02.2024 було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 481540-КС-002 про надання кредиту, яка 12.02.2024 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 481540-КС-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізпозика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на її номер телефону НОМЕР_1 , який нею було введено/відправлено.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту ТОВ «Бізпозика» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а вона, у свою чергу, зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що строк, на який надається кредит: 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14957034, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту 7500,00 грн., нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні впродовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Загальний розмір наданого кредиту - 50000,00 грн.; строк дії договору до 29.07.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 129960,00 грн., загальні витрати за кредитом - 79960,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9151,89 процентів, денна процентна ставка - 0,95 процентів. Дата видачі кредиту - 12.02.2024, дата повернення кредиту - 29.07.2024.

Пунктом 3.2.2. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, оскільки надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування 12.02.2024 двома платежами у розмірі 25000,00 грн. та 25000,00 грн. Вказані операції були проведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Елаєнс», що надає посередницькі послуги ТОВ «Бізпозика» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy». ТОВ «ФК «Елаєнс» надає посередницькі послуги на підставі Договору № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) від 14.12.2017. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором № 4149-4998-0651-3436 був вказаний відповідачем ОСОБА_1 при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Належність вказаної картки ОСОБА_1 підтверджується повідомленням, наданим на запит суду АТ КБ «ПриватБанк», з якого вбачається, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

Як вбачається із наданої АТ КБ «ПриватБанк» Виписки за договором б/н за період 12.02.2024 - 29.07.2024 по рахунку ОСОБА_1 (картка № НОМЕР_2 ) вбачається, що остання користувалася наданими їй кредитними коштами.

Проте умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувала належним чином, у зв`язку з чим у неї перед позивачем утворилася заборгованість, яка станом на 03.11.2024 становить 143162,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 46761,43 грн. та суми прострочених платежів по процентах - 96401,01 грн.

Відповідно до наданого позивачем Розрахунку заборгованості кошти, внесені відповідачем за вказаним кредитом в розмірі 43490,00 грн., були враховані при формуванні заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього ж закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 приведеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 даного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» Виписки за договором б/н за період 12.02.2024 - 29.07.2024 по рахунку ОСОБА_1 (картка № НОМЕР_2 ) вбачається, що останній були 12.02.2024 року зараховані кошти у розмірі 50000,00 грн.

Щодо заборгованості за відсотками

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки.

Позивач здійснював нарахування відсотків за зниженою процентною ставкою 1,14957034% в день до 29.04.2024 року, що не виходить за межі розміру відсоткової ставки визначеної у пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Однак, колегія суддів вважає, що за період з 30.04.2024 по 29.07.2024 року нарахування відсотків у розмірі 2% в день суперечить Закону, а тому за даний період підлягає перерахунку.

За підрахунками здійсненими судом за період з 30.04.2024 по 29.07.2024 року розмір боргу за відсотками становить 63 829,22 грн. (91 день х 701,42 грн.)

Всього за період кредитування розмір відсотків становить 75124,30 грн.

Щодо нарахування комісії

Згідно з ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст.1, ч. 2 ст.8, ч. 1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Отже, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 121 885,73 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє часткове підтвердження в частині розміру стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції, в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду зміні в частині стягнутих відсотків.

Крім того, слід зауважити, що судом першої інстанції стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь товариства. При цьому, відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, а тому на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» є звільненою від сплати судового збору. Тому понесені витрати позивача підлягають компенсації за рахунок держави у пропорційному до задоволених вимог розмірі 2062,38 грн. (85,13% від ціни позову).

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько Оксани Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2025 року - змінити, зменшити розмір стягнутої суми, стягнувши з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 481540-КС-002 про надання кредиту від 12.02.2024 в розмірі 121 885,73 грн.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2025 року в частині розподілу судових витрат - скасувати.

Компенсувати товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2062,38 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2025 року.

Судді