У Х В А Л А

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 297/1281/24

провадження № 61-14717ск25

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада

2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надати докази отримання повного тексту постанови та довідку суду першої або апеляційної інстанції про те, яким чином та коли йому направлена та вручена копія оскаржуваного судового рішення разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заявнику роз`яснено, що якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у справі буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень та вказує, що повний текст постанови заявнику вручено в приміщенні суду 11 листопада 2025 року, що підтверджується копією розписки. Крім цього зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази направлення заявнику постанови апеляційного суду.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не усунуто недоліки в повному обсязі.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі «МПП «Голуб» проти України» (MPP Golub v. Ukraine), № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Верховний Суд зазначає, що неможливо встановити, що суд апеляційної інстанції в період із 26 вересня 2025 року до 11 листопада 2025 року не направляв заявнику копію оскаржуваного рішення та ним не отримано копію оскаржуваного рішення раніше в інший спосіб. Доказів порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтями 272, 386 ЦПК України, заявником не надано.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного судового рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема у вигляді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, яким чином та коли їм направлена та вручена копія оскаржуваного судового рішення разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У зв`язку із наведеним вище, заявнику слід направити на адресу касаційного суду належні докази на підтвердження пропуску строку оскарження судових рішень в оригіналах чи належним чином завірені їх копії (докази недотримання судом апеляційної інстанції вимог статті 272 ЦПК України).

За таких обставин строк для усунення недоліків касаційної скарги необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі неподання доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко