Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Шепетко І.О.,
за участі секретаря судових засідань Мурги С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Сочки В.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Ужгородської окружної прокуратури, Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгород Закарпатської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями (діями) органу місцевого самоврядування,-
Представник позивача адвокат Сочка Віталій Іванович, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , 04.11.2025 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 796,00 грн.
27.10.2025 року у даній справі судом прийнято рішення про задоволення позову.
Зазначив, що з метою отримання правничої допомоги у даній справі Позивачем з Адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» було укладено Договір про надання правової допомоги від 14.06.2019 року за № 28/АО (копію було подано Закарпатському апеляційному суду разом з клопотанням від 01.02.2021 року про стягнення витрат на правову допомогу), а також додаткову угоду № 4 від 27.12.2021 року, за умовами яких Позивачу було надано правову допомогу на стадії розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області даної справи.
Детальний опис наданих Позивачу видів правничої допомоги відображено у звіті від 29.10.2025 року про надання адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» правової допомоги.
Пунктом 1 Додаткової угоди № 4 від 27.12.2021 року сторонами визначено вартість правової допомоги на стадії розгляду справи судом першої інстанції.
Актом приймання-передавання наданих послуг від 31.10.2025 року підтверджено надання Адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» Позивачу правової допомоги при розгляді даної справи на загальну суму 100 796 грн.
В обґрунтування поданого клопотання зазначили, що на думку відповідача, розмір витрат на оплату послуг адвоката позивача є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданої правової допомоги, а також часом, витраченим на виконання відповідних робіт (наданих послуг).
Враховуючи мотиви, наведені у клопотанні та оцінюючи обсяг, складність справи, кількість процесуальних дій, вчинених заявником для надання правничої допомоги, та реально підсумовуючи час, затрачений на вказану справу, зазначили, що реальний розмір витрат на оплату послуг представника позивача становить 20 000, 00 грн.
24.11.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення проти клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в яких представник позивача зазначив, що доводи клопотання Ужгородської міської ради про зменшення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними, а тому дане клопотання до задоволення не підлягає.
Так, зазначив, що після скасування Верховним Судом попередніх судових рішень та направлення даної справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції Ужгородською міською радою з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції було подано відзив на позов обсягом 16 арк.
Реалізовуючи процесуальні права, передбачені ст. 179 ЦПК України, представник Пазини О.В. підготував відзив на позов обсягом 10 арк., у якому було викладено пояснення, міркування і аргументи щодо наведених Відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення.
Також вказав, що доводи Ужгородської міської ради про відсутність об`єктивної необхідності у поданні клопотань є помилковими.
Звернув увагу, що окрім підготовки заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань надана Пазині О.В. Адвокатським об`єднанням правова допомога полягала також у участі у 40 засіданнях (9 підготовчих засідань та 31 судове засідання). Загальна вартість вказаної правової допомоги склала 66 723 грн. Тому, вважає, що виходячи з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, принципу змагальності сторін та загальних правил доказування, визначених ст. 81 ЦПК України, процесуальні підстави для зменшення вартості участі представника Позивача у засіданнях відсутні.
У зв`язку з чим просив у задоволенні клопотання Ужгородської міської ради про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно, та належним чином.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.10.2025 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сочка Віталій Іванович, Ужгородської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Ужгородської окружної прокуратури, Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгород Закарпатської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями (діями) органу місцевого самоврядування, стягнуто з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 3 065 809 (три мільйони шістдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями (діями) органу місцевого самоврядування та його посадових (службових) осіб, стягнуто з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.
Як випливає з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Сочкою В.І. була подана заява про стягнення судових витрат 04.11.2025.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як встановлено судом, між адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» та ОСОБА_1 14.06.2019 укладено договір про надання правової допомоги №28/АО. На підтвердження понесених витрат до поданої заяви представником позивача додано:
- копію додаткової угоди №4 до договору про надання правової допомоги №28/АО від 14.06.2019;
- звіт від 29.10.2025 про надання адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №28/АО від 14.06.2019 та додаткової угоди №4 від 27.12.2021, на загальну суму 100 796,00 грн.;
- копію акта приймання-передавання виконаних робіт та наданих послуг від 31.10.2025;
- копію рахунку №1 від 31.10.2025, про те, що оплата відповідно до Договору про надання правової допомоги №28/АО від 14.06.2019 та додаткової угоди №4 від 27.12.2021 становить 100 796,00 грн.
Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Перевіривши зміст наведених документів, суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд наголошує на тому, що для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковими. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
У випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару оцінку співмірності витрат на професійну правничу допомогу слід надавати з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Враховуючи наведене, зазначеними вище документами в повній мірі підтверджується факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу, при цьому суд зважає на категорію, складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суть якого викладено вище.
Суд погоджується з викладеними стороною відповідача запереченнями.
Таким чином, заявлені до відшкодування 100 796,00 грн. витрат на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи.
На підстави викладеного та керуючись ст.ст.133, 137, 141, 246, 258-260, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з Ужгородської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації:, мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Ужгородська міська рада, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3,

Третя особа: Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, місцезнаходження 88000, м.Ужгород, вул.. Героїв Небесної Сотгі, 4, код ЄРДПОУ 41284929

Третя особа: Ужгородська окружна прокуратура: місцезнаходження: 88000, м.Ужгород, вул. Героїв Небесної Сотні, 6, код ЄРДПОУ 02909967

Третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгород Закарпатської області: місцезнаходження 88000, м.Ужгород, пл. Поштова, 3, код ЄРДПОУ 38015610

Суддя І.О. Шепетко