Справа № 759/8756/24
Провадження № 2/369/2716/25
26.12.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У квітні 2024 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 18.11.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №4363/20-Т/Ц4, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «MERCEDES-BENZ E 200», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №249-2021 від 15.07.2021 р., наданого ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕТРНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ E 200», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 70 271,70 грн.
Згідно рахунку №38 від 12.07.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 133 700,00 грн.
26.07.2021 р. позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 133 700,00 грн.на рахунок ФОП ОСОБА_4 .
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «MAZDA 626», д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія ББС ІНШУРАНС», яке сплатило на рахунок позивача суму з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 70 271,70 грн. Відтак, на думку представника позивача, невиплаченою залишається частина у розмірі 63 428,30 грн.
Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - 63 428,30 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03 травня 2024 року справу передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Судом встановлено, що 29.05.2021 р. в м.Києві по Кільцевій дорозі сталося ДТП за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ E 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «MAZDA 626», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
Відповідно до з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №249-2021 від 15.07.2021 р., наданого ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕТРНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ E 200», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 70 271,70 грн.
Згідно рахунку №38 від 12.07.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 133 700,00 грн.
Судом встановлено, що 26 липня 2021 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 133 700,00 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням №41515167.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «MAZDA 626», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія ББС ІНШУРАНС», яке сплатило на рахунок позивача суму з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 70 271,70 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №242654 від 01.11.2021р.
Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.
Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування"т аст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу т аст. 27 Закону "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 29 Закону: «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...».
Таким чином, Акціонерним товариством «Страхова компанія ББС ІНШУРАНС» несе відповідальність в межах ліміту з вирахуванням франшизи, та значення коефіцієнта фізичного зносу.
Акціонерне товариством «Страхова компанія ББС ІНШУРАНС» здійснило виплату в розмірі 70 271,70 грн.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 69цсІ5 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 17 лютого 2020 року по справі № 648/4308/16-ц.
Таким чином, з Відповідача підлягають відшкодуванню кошти в розмірі 63 428,30 грн. з розрахунку 133 700,00 (сума страхового відшкодування) -70 271,70 (часткова виплата «Страхова компанія ББС ІНШУРАНС» )= 63 428,30 коп.
Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем.
З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 63 428,30 грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди, виплаченим позивачем потерпілій особі та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 268, 273, 274, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 63 428,30 грн (шістдесят три тисячі чотириста двадцять вісім гривень 30 коп.)., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.(три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).
Інформація про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2026 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ