Справа № 517/922/25
Провадження № 2/517/347/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, поданим в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження

установив:

Представник позивача - адвокат Ільїчов С.Д. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, яку в подальшому було уточнено.

Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року позивач ОСОБА_2 проживав спільно без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_1 та підтримували повноцінні сімейні відносини. Під час спільного проживання у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зважаючи на те, що на час народження дітей позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували в Книзі реєстрації народжень запис про батька дітей був здійснений на підставі статті 135 СК України.

Протягом майже 16 років позивач та відповідачка як чоловік та дружина проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та виховували дітей. Між позивачем та дітьми довірливі та дружні стосунки. Позивач спільно з відповідачкою здійснюють опіку над дітьми від самого їх народження, займаються їх вихованням, утриманням, разом святкують сімейні свята, спільно відпочивають та проводять дозвілля, тобто виконують всі обов`язки притаманні батькам в розумінні Сімейного кодексу України.

18 січня 2024 року позивач та відповідачка вирішили узаконити свої відносини та зареєстрували в Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі ПМУМЮ (м. Одеси) шлюб, актовий запис № 73.

19 січня 2024 року позивач звернувся до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області із заявою про визнання батьківства відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас у внесені змін до актового запису про народження дітей позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання батьківства відносно дітей.

Отже, зважаючи на той факт, що позивач не записаний у свідоцтвах про народження дітей, як батько, тому останній не може в повній мірі реалізувати свої батьківські права спрямовані на захист найкращих інтересів своїх дітей, у зв`язку з чим, змушений звернутись до суду із відповідним позовом.

За таких обставин представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши його батьком.

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху з наданням представнику позивача строку для усунення недоліків (а.с. 21-22).

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 23 вересня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Ільїчова С.Д.про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви задоволено частково. Продовжено представнику позивача процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали (а.с. 28).

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у цивільній справі в якості третіх осіб Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 39-40).

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2025 року заяву представника третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 задоволено частково та замінено вказану третю особу на третю особу Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 99-100).

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с 112).

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. При цьому пояснила, що на момент народження трьох дітей вона разом із ОСОБА_2 в шлюбі не перебували. До органів ДРАЦС для реєстрації народження дітей зверталася її мати, оскільки вона сама працювала в іншому місті та приїжджати не мала змоги. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тому, що для зазначення батьком дітей ОСОБА_2 потрібна була його письмова заява про визнання батьківства, з якою він під час реєстрації народження дітей до органів ДРАЦС не звертався. Наразі вона народила четверту дитину, в свідоцтві про народження, якої її батьком вказаний ОСОБА_2 . Діти знаютьз раннього дитинства згають, що ОСОБА_2 є їх батьком та саме так його називають.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с. 140). Водночас представник позивача надав до суду заяву, у якій вказав, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглядати справу без їх участі (а.с. 125-126).

Представники третіх осіб Великомихайлівського відділу ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у судове засідання не з`явились, хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 138-139). Про причини неявка суд не повідомили. Із жодними заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, ураховуючи те, що визнання відповідачкою пред`явленого до неї позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 . Батьками дитини зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_7 (а.с. 16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12 квітня 2011 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 . Батьками дитини зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_7 (зв.а.с. 16).

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17 жовтня 2016 року, виданого Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_5 . Батьками дитини зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_7 (а.с. 17).

Відповідно до копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 1, 1, 6, які сформовані 23 січня 2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначений ОСОБА_5 , відомості про якого записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (зв.а.с. 9 а.с. 12).

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 18 січня 2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18 січня 2024 року зареєстрували шлюб у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було складено актовий запис № 73 (зв.а.с. 15).

19 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області із заявами про визнання батьківства відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листами Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області № 29/24.21-35, № 30/24.21-35, № 31/24.21-35 від 19 січня 2024 року ОСОБА_2 роз`яснено про неможливість визнання батьківства у воєнний час та рекомендовано йому звернутися до суду з відповідним позовом (зв.а.с. 12 а.с. 15).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49028 від 22 вересня 2025 року (тест-ДНК) здійсненого медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ № 1168 від 03.11.2016) ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є біологічним батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 99,994%, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 99,9999994%, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,999999% (а.с. 61-90).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

У частині 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним з батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їхній сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Отже, підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із пунктом 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Відповідно до висновку до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 складає 99,994%, ОСОБА_4 складає 99,9999994%, ОСОБА_5 складає 99,999999%

Верховний суд у постановах від 23 жовтня 2019 року, справа № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають задоволенню, оскільки такі ґрунтуються на законі та повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Щодо позовних вимог про внесення змін до актових записів про народження дітей, суд зазначає таке.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до підпункту 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 13 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

19 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі "М. Т. проти України" ("M.T. v. Ukraine", заява № 950/17), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22 березня 2012 року у справі "Каутзор проти Німеччини" ("Kautzor v. Germany", заява № 23338/09).

На підставі викладеного вище, дослідивши матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд вважає доведеним батьківство відповідача по відношенню до дітей, у зв`язку з чим позовна заява про визнання батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому задоволенню також підлягають позовні вимоги щодо внесення змін до їх актових записів про народження, в яких необхідно зазначити ОСОБА_2 батьком дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Судом не установлено обставин, які б свідчили, що визнання батьківства позивачем суперечить інтересам неповнолітніх дітей.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України та частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 5813 гривень 76 копійок.

На підставі викладеного вище та керуючись статтями 121, 122, 125, 134 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 189, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов представника позивача - адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, поданим в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 56, складеного 07 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 на « ОСОБА_9 », по батькові залишити без змін) та видати відповідне свідоцтво про народження.

Внести зміни до актового запису № 65, складеного 12 квітня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 на « ОСОБА_9 », по батькові залишити без змін) та видати відповідне свідоцтво про народження.

Внести зміни до актового запису № 215, складеного 17 жовтня 2016 року Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 на « ОСОБА_9 », по батькові залишити без змін) та видати відповідне свідоцтво про народження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 5813 (п`ять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 76 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 29 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт серії НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області, 66720;

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 126А, с-ще Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, 67100;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя