СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/16478/25

пр. № 2/759/7169/25

01 грудня 2025 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Сенько М.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 40000 грн. на погашення боргу відповідно до договору від 18.07.2022 року та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за договором позики.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 04.08.2025 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, 18.07.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 40000 грн., під умовою їх повернення до 30.10.2022 року, який був оформлений власноручною розпискою позикодавеця.

Отримані грошові кошти ОСОБА_2 не повернув.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики.

Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зоов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 15000 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано:

- договір про надання правової допомоги від 07.07.2024 року.

Велика Палата Верховного Суду, у справі № 910/12876/19, звернула увагу на те, що при зверненні з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу, адвокатом повинно бути надано детальний опис витраченого часу на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо).

Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат.

Проте, всупереч вищезазначеному, позивачем не було надано суду достатніх доказів понесених витрат, а саме: доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 40000 грн. на погашення заборгованості, судовий збір 1211,20 грн., а всього стягнути 41211(сорок одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Сенько М.Ф.