УХВАЛА

25 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 450/5744/24

провадження № 61-15679ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції

у Львівській області на рішення Пустомитівського районного суду міста Львова від 11 березня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), Львівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області) про відшкодування шкоди у розмірі 1 200 000 грн.

Пустомитівський районний суд міста Львова рішенням від 11 березня

2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , Львівська обласна прокуратура та ГУНП у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку.

Львівський апеляційний суд постановою від 13 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Львівської обласної прокуратури та ГУНП у Львівській області залишив без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду міста Львова від 11 березня

2025 року залишив без змін.

12 грудня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ГУНП у Львівській області на рішення Пустомитівського районного суду міста Львова від 11 березня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на зміст судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до суду у грудні

2024 року. Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди

у розмірі 1 200 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який відображає ціну заявленого позову.

Отже, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові

від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (провадження

№ 61-23674св18).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено на 2024 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року - 3 028 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову (20 000 грн х 1 % = 200 грн), але не менше

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 0,4 = 1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 5 = 15 140 грн).

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду юридичною особою справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (1 211,20 грн х 200 % = 2 422,40 грн).

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року

у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22) зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. Особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

Отже, ГУНП у Львівській області необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 1 937,92 грн (2 422,40 х 0,8) за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок

отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Щодо змісту касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи

(далі - ЄСІТС) в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та / або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про ЄСІТС та / або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Так, касаційна скарга ГУНП у Львівській області сформована в підсистемі «Електронний суд» та останнім до касаційної скарги додано докази на підтвердження направлення копії касаційної скарги до електронного кабінету користувачів підсистеми «Електронний Суд» - ДКСУ та Львівській обласній прокуратурі.

Водночас до касаційної скарги не додано доказів направлення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи - позивачеві ОСОБА_1 .

Отже, згідно з абзацом другим частини сьомої статті 43 ЦПК України заявник має надати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. В іншому випадку засобами Електронного суду заявник має проінформувати про відсутність в інших учасників справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції доказів надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи (позивачеві ОСОБА_1 ).

Необхідно звернути увагу заявника на те, що відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої

статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу ГУНП у Львівській області без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме надати: 1) документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 2) докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Пустомитівського районного суду міста Львова

від 11 березня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська