Справа №521/4908/16-ц
Провадження №6/521/672/25
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Заява обґрунтована наступними обставинами.

16 червня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі № 521/4908/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 70000,00 доларів США, судового збору в розмірі 6890,00 гривень. Представник заявника зазначає, що виконавчий лист у справі було отримано лише 02 червня 2025 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивача, членів його сім`ї, а також початком повномасштабної агресії РФ проти України.

Заявник та його представник у відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 4, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв станом на дату ухвалення рішення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявкане є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі № 521/4908/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 70000,00 доларів США, судового збору в розмірі 6890,00 гривень.

Вказане рішення суду набрало законної сили 15 липня 2016 року та було отримано позивачем 25 серпня 2016 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у вказаній справі сплив 15 липня 2019 року, тобто через три роки після набрання ним законної сили.

Разом із цим, на підставі заяви стягувача від 30 травня 2025 року Хаджибейським районним судом міста Одеси ОСОБА_1 02 червня 2025 року було видано виконавчий лист.

Представник заявника вказує, що оскільки строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, він не має можливості пред`явити виконавчий лист до виконання.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання представник ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що 21 червня 2016 року в останнього було госпіталізованого до медичного закладу (дата виписки 24 червня 2016 року), на підставі, чого його було виключено зі списків особового складу УСБУ в Одеській області. Крім того, у 2021 році з 01 вересня по 17 вересня він також перебував у непрацездатному стані, на підтвердження чого надано відповідні медичні висновки. Також зазначив, що причиною пропуску строку стали важкі сімейні обставини, а саме: хвороба дружини та смерть матері тощо.

Разом із цим, суд не приймає доводи ОСОБА_1 та його представника щодо поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Так, як вбачається з наданого виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2936, ОСОБА_1 було госпіталізовано до медичного закладу 21.06.2016 року та виписано 24.06.2016 року. На переконання суду перебування позивача на стаціонарному лікуванні у медичному закладі протягом п`яти днів у 2016 року не може свідчити про неможливість отримання позивачем виконавчого листа та його пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років, тобто до 15 липня 2019 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після виписки із медичного закладу 24.06.2016 року ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості за станом свого здоров`я у визначений законом строк (до 15 липня 2019 року) вчинити необхідні процесульні дії для виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Суд також не приймає доводи про непрацездатний стан позивача та його важкі сімейні обставини у 2021 році, оскільки вони жодним чином не підтверджують поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, але вже протягом п`яти років.

Суд також вважає безпідставним посилання на зупинення перебігу строку позовної давності на період дії карантину (COVID-19), оскільки внесені Законом України від 30 березня 2020 року №540-IХ зміни стосуються саме позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦПК України, а не зупинення перебігу строку пред`явлення виконавчих документів примусового виконання на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

На підстав викладеного, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева

11.12.25