Справа №705/5582/24
26 вересня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння,
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, в обґрунтування зазначивши наступне.
Їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
10.06.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» і позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (споживчий), строк погашення кредиту згідно якого до 09.06.2023.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачами по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку банку було передано вищевказану квартиру АДРЕСА_1 . Умови договору виконувались, заборгованості за кредитним договором не було до зміни кредитора.
01.11.2019 права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки у відповідності до договору купівлі-продажу № 2077/К були продані ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс». Про зміну кредитора їм нічого не було відомо, так як жодної вимоги чи попередження про зміну кредитора вони не отримували.
У грудні 2020 року вони дізналися, що в позасудовому порядку державний реєстратор Данилюк Л.А. 24.07.2020, без законних підстав та без згоди власників провела державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за іпотекодержателем ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс», а 14.08.2020 у відповідності до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим № 417, спірну квартиру ТОВ «ФК «Централ Фінанс» продало ОСОБА_4 .
Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду їх вимоги було задоволено, але Верховним Судом при розгляді касаційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» це рішення та рішення апеляційної інстанції були скасовані. У своїй постанові від 17.07.2024 ВС зазначив, що ними був обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, тому вони мають право повторно звернутися до суду позовною заявою про витребування спірної квартири із чужого неналежного володіння, тобто до ОСОБА_4 , яка на даний час є власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки спірна квартира вибула із їх володіння за відсутності правових підстав, фактичний перехід права власності на спірну квартиру до іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» відбувся під час мораторію, тобто права власності на предмет іпотеки відбувався б в порушення норм Закону № 1304-VІІ (який діяв на час відчуження спірної квартири), що свідчить про те, що квартира вибула з власності позивачів не з їх волі, а тому вони, як власники мають право на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, оскільки спірна квартира була продана, тобто вибула із їх володіння не з їх волі іншим шляхом.
Вони проживали в квартирі АДРЕСА_1 і проживають до цього часу, це їх єдине житло, вважають, що вони є власниками цього житла, а ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс», незаконно із порушенням діючого законодавства позбавила їх права на спірне житло. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності, зокрема, право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння, у зв`язку з чим вони і звернулися до суду з цим позовом.
Просять суд витребувати із чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та повернути у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 гривень 20 копійок.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.
Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, від представника позивачів ОСОБА_6 надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителів. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у її відсутність, на адресу суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивачів та їх представника, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Так, судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого 16 липня 1996 року Уманським відділом житлового господарства, зареєстрованого в реєстрі за № 4751, ОСОБА_1 та члени її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Також на вказаному свідоцтві наявна помітка про те, що на 1/4 частину квартири видано свідоцтво про право на спадщину за законом.
Згідно свідоцтв про право власності на спадщину за законом, виданих Кравчук Т.І., державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованих в реєстрі за № 2-2210 та за № 2-2208, спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 кожен є його сини, позивачі по цій справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно. Такі свідоцтва видані щодо майна у виді однокімнатної квартири, що розташована в АДРЕСА_2 . Право власності на 1/8 частину вказаної квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстроване, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданими Уманським виробничим відділком КП «ЧООБТІ» сформованими 23.04.2008 за № 18624753 та № 18624630.
Згідно кредитного договору № 233-0181004/ФК-08 від 10.06.2008, позивач ОСОБА_1 отримала кредит на придбання нерухомості (первинний і вторинний ринок) та кредит під заставу нерухомості на суму 60 000,00 грн. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі начальника Уманського відділення № 1 ЧФ ТОВ «Укрпромбанк». Строк такого кредиту становив 180 місяців, до 09.06.2023. Метою кредитування зазначено «на ремонт житла».
В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , 10 червня 2008 року укладено іпотечний договір № 233-0181004/Zфкіп-08. Предметом іпотеки за цим договором є квартира АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 07.12.2021 за № 288753241, представником виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області Прудиусом О.В., 14.08.2020 право власності на вищевказану квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 417, виданий 14.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., номер реєстрації права власності у відповідному реєстрі: 22513535.
Крім того, вказаною інформаційною довідкою підтверджується, що первісними власниками квартири АДРЕСА_1 , є позивачі по справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявність кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс», договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку з цим наявність реєстрації заборони щодо іпотечного нерухомого майна та реєстрація зняття такої заборони.
Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2020 у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Центр надання адміністративних послуг міста Умань, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відмовлено, у зв`язку із недоведеністю позивачем ОСОБА_4 своїх позовних вимог.
Вказане рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області постановою Черкаського апеляційного суду від 03.05.2022 залишено в силі, при цьому колегією суду встановлено, що зі змісту позовної заяви вбачається, що із долучених ОСОБА_4 до позовної заяви доказів неможливо встановити факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем їх проживання понад шість місяців, а інших належних доказів на підтвердження факту не проживання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у належній позивачу квартирі, як і причин такого не проживання, позивачем не надано, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 .
У відповідності до постанови Верховного Суду від 17.07.2024 у справі за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію речового права на квартиру АДРЕСА_1 , проведене державним реєстратором виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Л. А., згідно з яким право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ТОВ «ФК «Централ Фінанс», індексний номер: 53283756 від 24 липня 2020 року.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Централ Фінанс» залишено без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року без змін.
Постановою Верховного Суду від 17.07.2024 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Ліна Анатоліївна, ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.
Підставою такого рішення колегія суддів Верховного Суду вказала той факт, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій не врахували, дійшли неправильного висновку про задоволення позовних вимог, залишили поза увагою, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту прав, що є самостійною підставою для відмови у позові. Позивачі оспорили державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» від 24 липня 2020 року, водночас спірна квартира 14 серпня 2020 року перейшла у власність ОСОБА_4 .
Судами встановлено, що на момент звернення позивачів до суду з цим позовом та вирішення спору власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 на підставі укладеного 14 серпня 2020 року із ТОВ «ФК «Централ Фінанс» договору. Ця інформація була відома позивачам при зверненні до суду. Позовних вимог до ОСОБА_4 , як набувача квартири, позивачами не заявлено. Разом з тим, ТОВ «ФК «Централ Фінанс» не є власником спірної квартири, в зв`язку з чим колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки задоволення заявлених у цій справі позовних вимог не призведе до поновлення прав позивачів, як власників квартири, які вважають, що квартира вибула з їхнього володіння за відсутності правових підстав. Позивачі мають повторно звертатися до суду з відповідним позовом до ОСОБА_4 , або останнього набувача у разі відчуження квартири ОСОБА_4 , з вимогою про витребування спірної квартири на їхню користь.
Також цією постановою роз`яснено, що якщо позивачі вважають, що їхнє право порушене і квартира незаконно вибула з їхнього володіння, належним способом захисту має бути позов про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння (з оцінкою добросовісності набувача), й для такого витребування оспорювання рішень уповноважених органів, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є належним й ефективним способом захисту права власника.
Тобто звертаючись до Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, врахувавши позицію Верховного Суду, обрали вірний спосіб захисту.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Статтую 388 ЦК України передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не мігзнати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій вінпередав майноу володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Цивільним кодексом України передбачено віндикацію або реституцію як одні зі способів захисту порушених прав.
Віндикація це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 та 388 ЦК України, є неефективними.
Власник з дотриманням вимог статей 387 та 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 року в справі № 6-140цс14).
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. п. 23, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 відповідно до статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.
Оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, спірна квартира АДРЕСА_1 вибула з права власності позивачів поза їх волею, шляхом реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова Компанія «Централ Фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги, позивачі мають право на витребування вказаного нерухомого майна.
Позивачі не були повідомлені про зміну кредитора та про необхідність дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, що не спростовано відповідачем ОСОБА_4 , а також підтверджено постановою Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 705/4866/21 за результатом розгляду касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, де колегією суддів встановлено:
«34. 03 грудня 2019 року за вих. № 426, № 427, № 428 ТОВ «ФК «Централ Фінанс» рекомендованим листом з повідомленням надіслало ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень кредитного договору. У зазначеній вимозі повідомлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що 01 листопада 2019 року права вимоги банку до позичальника за кредитним договором та договором іпотеки були відступлені ТОВ «ФК «Централ Фінанс». Доведено до відома, що станом на 01 листопада 2019 року позичальник всупереч умов кредитного договору не виконує свої обов`язки, внаслідок чого за ним обліковується наступна заборгованість: за кредитом 30 473, 15 грн, з них прострочена 15 806, 03 грн; за процентами 3 579, 61 грн; за комісіями 480, 00 грн; пеня 5 281, 08 грн; штраф 600, 00 грн. Відтак товариство вимагало терміново усунути порушення кредитного договору. Звернуто увагу, що у випадку непогашення простроченої заборгованості та неустойки за кредитним договором, фінансова компанія буде змушена в рахунок погашення вказаного боргу звернути стягнення на майно, що складає предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , згідно зі статтями 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
35. 02 квітня 2020 року за вих. № 450, № 451, № 452 ТОВ «ФК «Централ Фінанс» рекомендованим листом з повідомленням надіслало ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 аналогічну за замістом вимогу про усунення порушень кредитного договору, яка містить розбіжність лише за сумою заборгованості по процентам, комісії та пені.
36. У справі відсутні докази вручення вказаних вимог позивачам.»
За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що позивачі дійсно не були проінформовані про зміну кредитора, не ознайомлені із вимогами нового кредитора та, як наслідок, наявність законних підстав у ТОВ «ФК «Централ Фінанс» для укладення договору купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1 з відповідачем по справі ОСОБА_4 .
Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна із незаконного володіння є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Також судом відзначається, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що представником позивачів було заявлено клопотання про скасування заходів забезпечення позову та його обґрунтованістю, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2024 у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів в рівних частках кожному сплачений судовий збір в сумі 9876,20 грн., що відповідає ціні позову згідно наявного в справі Звіту про оцінку спірної квартири від 23.12.2024, затвердженого директором ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 330, 386-388 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 9876,20 грн. в рівних частках кожному.
Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2024 у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 06.10.2025.
Суддя: Р. В. Піньковський