Справа № 481/963/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

23.12.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Муругова В.В., за участі секретаря судового засідання Зарванської Л.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №481/963/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла за підсудністю з Казанківського районного суду Миколаївської області цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою від 22.10.2025 року справа прийнята до провадження суддею Муруговим В.В. в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

25.11.2025 року від представника відповідача адвоката Павлова Ю.В. надійшла заява про продовження йому строку для подання до суду відзиву на позов від 27.05.2025 року, який був поданий до Казанківського районного суду Миколаївської області 28.05.2025 року, оскільки представник відповідача ОСОБА_3 почав надання правничої допомоги відповідачу з 11.04.2025 року та раніше подана аналогічна заява не була розглянута Казанківським районним судом Миколаївської області, у зв`язку з чим представник відповідача не може визначитись з тим, чи прийняті судом долучені до відзиву докази. Крім того представник відповідача заявив клопотання про продовження йому на шістдесят днів строку подання зустрічного позову в даній справі.

Призначене на 24.11.2025 року підготовче засідання було відкладене на 23.12.2025 року у зв`язку з припиненням електропостачання суду за графіком.

23.12.2025 року в підготовчому засіданні відповідач підтримала заяву свого представника, позивач при вирішенні вказаної заяви поклався на розсуд суду.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Позовна заява надійшла до Новобузького районного суду Миколаївської області 17.05.2023 року.

22.05.2023 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В. була відведена від розгляду даної справи на підставі заяви про самовідвід.

07.06.2023 року суддею Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дригою Н.О. було відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що в цей же строк відповідач може пред`явити зустрічний позов.

09.06.2023 року копія ухвали про відкриття провадження була отримана відповідачем, отже визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов та зустрічного позову спливав 24.06.2023 року, який був вихідним днем, тому вказаний строк спливав 26.06.2023 року включно.

19.06.2023 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов.

03.08.2023 року суд відмовив відповідачу у прийнятті зустрічного позову та відповідачу роз`яснене право подати такий позов в загальному порядку.

24.10.2023 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О. була відведена від розгляду даної справи на підставі заяви представника позивача про відвід судді.

23.11.2023 року справа прийнята до провадження суддею Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І.

07.12.2023 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко- Вжещ С.І. була відведена від розгляду даної справи на підставі заяви представника позивача про відвід судді.

09.01.2024 року справа надійшла за підсудністю до Казанківського районного суду Миколаївської області.

15.01.2024 року справа прийнята до провадження суддею Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В.

14.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов.

14.03.2024 року суд відмовив відповідачу у прийнятті зустрічного позову та відповідачу роз`яснене право подати такий позов в загальному порядку.

29.10.2024 року суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В. була відведена від розгляду даної справи на підставі заяви відповідача про відвід судді.

13.11.2024 року справа прийнята до провадження суддею Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевським О.О.

В квітні 2025 року відповідач замінив свого представника та в даній справі її інтереси почав представляти адвокат Павлов Ю.В.

20.05.2025 року представник відповідача ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами справи.

28.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 27.05.2025 року з доданими до нього письмовими доказами. В тексті відзиву представник відповідача заявив клопотання про продовження строку на подання відзиву.

14.08.2025 року судом вирішено провести процедуру врегулювання спору за участі судді.

10.09.2025 року припинене врегулювання спору за участі судді та поновлене провадження у справі і справа передана до канцелярії Казанківського районного суду Миколаївської області для визначення складу суду.

18.09.2025 року справа прийнята до провадження суддею Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П.

06.10.2025 року суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. була відведена від розгляду даної справи на підставі заяви про самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України відзив на позовну заяву відповідач може подати у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Отже в даній справі після відкриття провадження суддею Новобузького районного суду Миколаївської області 07.06.2023 року та після отримання копії вказаної ухвали 09.06.2023 року відповідач міг подати відзив на позовну заяву та зустрічний позов до 26.06.2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проте у визначений судом строк відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та скористався правом на подання зустрічного позову, у прийнятті якого було відмовлено судом 03.08.2023 року.

При цьому відповідно до ч. 2-3, 7-8 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За такого встановлений судом строк можливо продовжити виключно до закінчення такого строку та таке питання вирішується виключно судом, який такий строк встановив, тобто, в даній справі клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову могло бути подане до 26.06.2023 року включно та могло бути розглянуте Новобузьким районним судом Миколаївської області, який такий строк встановив.

При цьому зміна відповідачем свого представника майже через два роки після відкриття провадження не є зміною самої сторони відповідача як учасника справи, оскільки відповідно до ст. 42 ЦПК України учасником справи є саме сторона (позивач чи відповідач), а не її представник, через якого відповідно до ст. 58 ЦПК України відповідна сторона лише може брати участь у судовому процесі.

Крім того відповідні строки для подання відзиву та зустрічного позову визначаються саме відповідачу, а не його представнику (представникам).

Тому поява у відповідача іншого представника задовго після закінчення визначного судом строку на подання відзиву та зустрічного позову не є тією обставиною, яка дає підстави для продовження давно пропущеного строку на подання відзиву.

Разом з тим це не позбавляє сторону відповідача, по-перше, в ході судового розгляду заперечувати проти позову на викладених у поданому з порушенням строків відзиві підставах, по-друге, пропуск строку на подання зустрічного позову не позбавляє відповідача можливості звернутись до відповідного суду з дотриманням правил підсудності (в даному випадку правил виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна) з відповідною позовною заявою в загальному порядку.

Також на той факт, що в даній справі провадження у справі було відкрите ще 07.06.2023 року та визначений строк для подання відзиву та зустрічного позову після того сплив, не впливає те, що в подальшому після відведення суддів та визначення нових складів суду справа приймалась до свого провадження іншими складами суду, оскільки відповідно до постанови Верховного Суду від 18.09.2019 року по справі №910/16837/18 питання відкриття провадження у справі та розгляду справи на стадії підготовчого провадження врегульовані різними розділами процесуального кодексу та зміна складу суду не тягне за собою повторного вчинення дій пов`язаних з повторним відкриттям провадження у справі та здійснення дій пов`язаних із ним.

Отже відведення від розгляду справи суддів та визначення нових складів суду не потребувало повторного відкриття провадження у справі та не потребувало повторного визначення відповідачу строку на подання відзиву та зустрічного позову, а новий склад суду відповідно до положень ст. 32, 33 ч. 12, 198 ч.4 ЦПК України лише повинен прийняти справу до провадження та призначити підготовче засідання.

За комплексу описаного вище суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для продовження представнику відповідача визначеного судом при відкритті провадження строку для подання відзиву на позовну заяву та строку для подання зустрічного позову, які були давно пропущені відповідачем.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вказане є підставою для залишення поданого представником відповідача 28.05.2025 року відзиву на позовну заяву від 27.05.2025 року без розгляду.

Вирішуючи підняте представником відповідача в заяві від 25.11.2025 року питання долі долучених до вказаного вище відзиву письмових доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже відповідач, за загальним правилом, має надавати свої докази разом з поданням відзиву.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ч.5 ст. 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Згідно з ч.1 ст. 189 ЦПК України одним із завдань підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

З аналізу процитованих вище положень закону слідує, що відповідач має подати докази до суду разом з відзивом, але, за будь-яких обставин, до закінчення підготовчого провадження.

В даній справі підготовче провадження не закінчене, тому відповідно до ст. 189 ЦПК України сторони не позбавленні можливості надавати суду докази.

Крім того згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З цього слідує, що праву сторони спору на доступ до правосуддя шляхом подання доказів на обґрунтування позову кореспондує право іншої сторони спору на доступ до правосуддя шляхом подання до суду доказів на спростування позову, які, як і докази позивача на обґрунтування позову, мають бути досліджені судом та їм має бути дана правова оцінка.

І в такому разі ігнорування з формальних причин доказів відповідача проти позову буде обмеженням в доступі його до правосуддя, і обмеження з таких підстав не буде пропорційним завданням цивільного судочинства, оскільки розгляд спору лише на підставі доказів позивача без врахування поданих до завершення підготовчого провадження доказів відповідача не буде справедливим. Також при такому судовому розгляді рішення суду не буде обґрунтованим, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З вказаних міркувань з метою ухвалення обґрунтованого рішення по суті спору суд має прийняти до розгляду надані обома сторонами до закінчення підготовчого провадження докази з метою їх дослідження в ході судового розгляду.

За такого слід прийняти до розгляду подані представником відповідача до відзиву від 27.05.2025 року письмові докази.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 127, 191, 193, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та відзив відповідача по справі від 27.05.2025 року залишити без розгляду.

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про продовження строку для подання зустрічного позову на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Роз`яснити, що відмова в продовженні строку для подання зустрічного позову не позбавляє можливості відповідача по справі ОСОБА_2 звернутись до відповідного суду з дотриманням правил підсудності з відповідною позовною заявою в загальному порядку.

Прийняти до розгляду додані представником відповідача ОСОБА_4 до відзиву від 27.05.2025 року письмові докази (Т. 3 а.с. 88-101).

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови в продовженні процесуального строку може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29.12.2025 року.

Суддя: