Справа № 539/6193/25
Провадження № 2-с/539/129/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Лубни заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №539/6193/25 від 09.12.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ,

установила:

09 грудня 2025 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано судовий наказ по справі №539/6193/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 47425,89 грн, а також судового збору у розмірі 302,80 грн.

25 грудня 2025 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування вищезазначеного судового наказу, в обґрунтування якої зазначила, що судом не в повній мірі досліджено підстави та законність нарахувань за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 Окрім того, стягувачем не обґрунтовано підстави звернення до суду з вимогами у наказному провадженні, оскільки боржник по даній справі фактично отримала майно за вищезазначеною адресою у спадщину, після смерті ОСОБА_2 (батька), що загинув під час виконання бойового завдання.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як зазначає ОСОБА_1 , вищезазначений судовий наказ вона отримала лише 23.12.2025 року, що також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що наявне в матеріалах справи. Заяву про скасування зазначеного судового наказу боржник подав до суду 25.12.2025 року, тобто у строк, передбачений ст. 170 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, не вбачається. Наявність заяви про скасування судового наказу свідчить про незгоду боржника з цим наказом, а отже про наявність спору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність скасування судового наказу, оскільки між сторонами дійсно мається спір щодо правомірності нарахування суми боргу та правомірності підстав для його сплати.

Керуючись ст. 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 грудня 2025 року по справі №539/6193/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити стягувачу заборгованості, що ці вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я.В.Просіна