БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2815/25
Провадження № 2-н/497/290/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"14" листопада 2025 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву адвоката Мужика Назара Тарасовичапредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИЛА:

30.10.2025р. до суду надійшла заява Мужика Н.Т. представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (надалі ТОВ «ГК «Нафтогаз»), якою він просить видати судовий наказ про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 7556,77грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 242,24грн.

Судом отримані відомості про реєстрацію місця проживання боржника та перевірена підсудність справи, що є виключною, тому заява підсудна Болградському районному суду Одеської області; Боржник є зареєстрованим за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу, однак заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Частиною 1 ст.161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, а, згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до пунктів 3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, до заяви про видачу судового наказу, представником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» додано лише типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачем, в якому відсутні відомості про споживача як сторону договору та відсутній підпис споживача, натомість - не додано доказів споживання та постачання природнього газу стосовно особи, з якої заявник стягує "борг" - відсутні покази лічильника, докази сплачування саме цією особою будь-яких платежів будь-коли за споживання прирозгього газу за цією адресою, та докази наявності боргу і повідормлення про це самої особи.

За таких обставин, примірник такого типового договору не може вважатись копією договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, у розумінні п.3 ч.3 ст.163 ЦПК.

Крім того, матеріали справи не місятяь й належних та допустимих доказів про право власності особи - ОСОБА_1 на будинок, за яким заявник вважає, що є заборгованість за споживання природнього газу - що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів неможливо встановити, що споживачем природного газу, а відповідно й боржником, є саме ОСОБА_1 , а не інша особа, а також - що взагалі існує заборгованість - відсутні докази щодо постачання, споживання та розрахунок заборгованості.

Пунктом 5 ч.1ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

В межах наказного провадження стягненню підлягає сума боргу, яка складається з нарахованих, в межах трирічного строку позовної давності, щомісячних платежів за мінусом сплачених боржником платежів за цей період.

Отже, до заяви не додані докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки суду не надано переконливих доказів щодо обізнаності ОСОБА_1 в наявності в нього заборгованості перед заявником, суд дійшов висновку, що дане питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження з підстав, викладених вище.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначене, доходжу висновку, що у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 7556,77грн. належить відмовити, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.165,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою адвоката Мужика Назара Тарасовичапредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити представнику заявника, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу на захист порушених прав заявника з підстави, передбаченої п.1,8,9 ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення обставин, які перешкодили її розгляду, або у порядку позовного провадження з відповідним позовом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, після чого набирає законної сили.

Суддя А.В. Кравцова