ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року м. Чернівці Справа № 727/5351/25

Провадження №22-ц/822/1308/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Литвинюк І. М., Височанської Н. К., Лисака І. Н.,

ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2025 року,

встановив:

29 грудня 2025 року до Чернівецького апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме, акт про фактичне проживання без реєстрації місця проживання від 28 липня 2025 року.

Подане клопотання слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно частин 1, 3, 8 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зазначене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2025 року до суду першої інстанції надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_1 до якого було долучено зокрема, акт про фактичне проживання без реєстрації місця проживання від 28 липня 2025 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції зазначений доказ долучено до матеріалів справи, тому відсутні підстави для його повторного долучення.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме, акт про фактичне проживання без реєстрації місця проживання від 28 липня 2025 року, слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 83, 84, 367 ЦПК України апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Литвинюк

Н. К. Височанська

І. Н. Лисак