РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1246/25

2/609/719/2025

26 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі: секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, а саме: нежитлову будівлю, торговий павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20,07 кв.м. та земельна ділянка, яка розташована у АДРЕСА_1 в розмірі 0,0078 га., кадастровий номер :01:005:0386 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компанії, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

2. Позов обґрунтований тим, що 15.09.2025 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна.

Щодо усіх умов договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, сторони домовилися повністю. Даний договір позивач та відповідач визначили таким, що підлягає нотаріальному посвідченню, однак даний договір останні не посвідчили, оскільки відповідач хоче отримати більшу суму коштів ніж отримала, у зв`язку із ростом рівня інфляції, а тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 26 грудня 2025 року на 09 год. 30 хв.

4. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Відповідачу ОСОБА_2 належить:

- нежитлова будівля, торговий павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20,07 кв.м. згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257500822 від 20.05.2021 на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідчений 20.05.2021 приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 535;

- земельна ділянка, яка розташована у АДРЕСА_1 в розмірі 0,0078 га., кадастровий номер :01:005:0386 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компанії, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257514569 від 20.05.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений 20.05.2021 приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 536.

7. Згідно довідки комунального підприємства «Шумське бюро технічної інвентаризації» № 335 від 29.10.2025 вбачається, що нежитлова будівля, торговий павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу посвідчений приватною нотаріальною конторою від 20.05.2021 р№ 535.

8. З вищевикладеного можна зробити висновок, що власником зазначеного вище майна був продавець, а тому мав право його продажу.

9. 15.09.2025 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу майна, зазначеного вище майна, на суму 263815,00 грн.

10. Кошти за продану нежитлову будівлю, торговий павільйон та земельну ділянку були отримані відповідачем, що у загальній сумі становить 263815,00 грн., згідно розписки написаної власноруч ОСОБА_2 .

11. Згідно акту прийому передачі від 15.09.2025, зазначене вище майно було прийняте покупцем.

12. Як вбачається із вимоги позивача ОСОБА_1 , останній просить прибути відповідача ОСОБА_2 в строк 18.09.2025 в м. Шумськ до нотаріуса для посвідчення договору.

13. Відповідно до повідомлення відповідача ОСОБА_2 , остання відмовляється прибути для нотаріального посвідчення договору, оскільки просить доплатити їй ще кошти за придбане майно.

ІV. Оцінка Суду.

14. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

15. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

17. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

18. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

19. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

22. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

23. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

24. У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

25. У відповідності до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

26. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

27. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

28. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

29. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

30. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

31. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

32. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

33. Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов під час укладення договору, покупець повністю здійснив розрахунок за придбане майно, неможливість нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцеві та порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

34. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на нежитлову будівлю, торговий павільйон та земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

35. Позивачем при подачі позову було сплачено 2638 грн. 15 коп. судового збору.

З цих підстав,

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 638, 650, 655, 658, 220 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно - задоволити повністю.

2. Визнати укладений договір купівлі - продажу від 15.09.2025 між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) (продавець за договором) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (покупець за договором) про продаж майна, а саме: нежитлову будівлю, торговий павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20,07 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована у АДРЕСА_1 в розмірі 0,0078 га., кадастровий номер :01:005:0386 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компанії, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, дійсним.

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на нежитлову будівлю, торговий павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20,07 кв.м.

4. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку, яка розташована у АДРЕСА_1 в розмірі 0,0078 га., кадастровий номер :01:005:0386 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компанії, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 26 грудня 2025 року.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ