Справа № 183/2884/23
№ 6/183/304/25
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_1 , боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення,-

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, через систему «Електронний суд», звернулося Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в інтересах якої діє Пихоніна Маргарита Володимирівна, із заявою про зміну способу виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви посилається на те, що н виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2025 року № 183/2884/23 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01.04.2017 року по 09.10.2021 року.

15.09.2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79099729.

До державного виконавця надійшла відповідь боржника, з якої встановлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням у липні 2025 року здійснено нарахування недоотриманої пенсії ОСОБА_3 зі період з 01.04.2017 року по 31.10.20201 року у розмірі 97814 грн.

Зазначає, що у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто, державний виконавець повинен звернутися до суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення якщо судове рішення не буде виконане впродовж 2-х місяців з дня відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на ст.ст.18, 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 КАС України, просить суду змінити спосіб порядок виконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2025 року № 183/2884/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за період з 01.04.2017 року по 09.10.2021 року на стягнення 97814,00 грн.

Заявник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участі не приймали, в заяві заявник просить справу розглянути за її відсутності та її представника.

Стягувач ОСОБА_4 також надав заяву про розгляд поданого клопотання у його відсутність, просить задовольнити подання державного виконавця.

Боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб слухання справи в судовому засіданні участі не приймали.

Згідно ч.2 ст.435ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сергієнко Альона Сергіївна про встановлення факту прийняття спадщини за законом та визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.04.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.04.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 , - відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року, - залишено без змін.

Постановою начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною М.В. 15.09.2025 року відкрито виконавче провадження №79099729 з виконання виконавчого листа № 183/2884/23, виданого 03.07.2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.04.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До державного виконавця надійшла відповідь боржника, з якої встановлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням у липні 2025 року здійснено нарахування недоотриманої пенсії ОСОБА_2 зі період з 01.04.2017 року по 09.10.2017 року у розмірі 97814,00 грн.

Вирішуючи подання по суті, суд виходить з наступних норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.3 ст. 33 вказаного Закону № 1404-VIIIза наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України"Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч.ч.1 та 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать ОСОБА_4 не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та не знаходяться на його рахунках.

Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

При цьому суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право заявника на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року справа №420/6671/18.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду по справі № 183/2884/23 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання, в такому випадку зміна способу виконання судового рішення не призведе до його фактичного виконання.

В свою чергу, така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії ОСОБА_4 , на яку він має право як спадкоємець, в порядку спадкування за законом після смерті свого племінника, а також не відновить його порушених прав.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в заяві про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду у справі.

За таких обставин, подане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-259,353-354, 435, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_1 , боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Сорока О.В.