справа № 691/965/25
провадження № 2/691/745/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

за участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі, визнання права власності та припинення спільної часткової власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі, визнання права власності та припинення спільної часткової власності.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що є власником 45/100 часток у праві власності на житловий будинок садибного типу №16, що розташований в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:0020:2345, що підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 25 березня 2025 року посвідченого Грищенко С.Г. приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №548 та Витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 419488581. Іншими співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №419991958 і №424789731. Фактично з моменту набуття права власності на частину будинку, він розподілений між співвласниками на окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами. 31 березня 2025 року він звернувся до Городищенської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» із заявою на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . Розглянувши подані документи йому було повідомлено про неповний пакет документів, остільки будинок має співвласників і потрібна згода всіх на проведення роботи з надання послуг по розподілу електричної енергії. З метою присвоєння належній йому частці будинку іншої адреси, він звернувся до виконавчого комітету Городищенської міської ради, але йому відмовлено через наявність співвласників та необхідність отримання від них згоди. Із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належить по 55/300 частки вказаного будинку кожному, досягнуто згоди на укладення договору побутового споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та подальшого виділу належної йому частки у праві спільної часткової власності. Проте не має змоги отримати згоду від ОСОБА_4 , остільки місце її перебування та засоби зв`язку не відомі. Згідно висновку Комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства Черкаської обласної ради щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 14.04.2025 року виділ частки 45/100 є технічно можливим та права інших співвласників порушені не будуть. Остільки в позасудовому порядку такі питання вирішити не є можливим, прийняв рішення звернутися з позовною заявою до суду (а.с.1-5).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачам часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічних позовів (а.с.28).

В підготовчому засіданні 12 серпня 2025 року постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого засідання і призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с. 68-69).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Салій С.А., інформовані, не з`явилися, представник позивача подав заяву від 11 листопада 2025 року за вхідним №ЕС-7057/25 про розгляд цивільної справи без його участі та позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи інформованими вчасно та належним чином про судовий розгляд, шляхом надіслання судових повісток, ухвал про відкриття провадження, ухвал про закриття підготовчого провадження і призначення судового розгляду, що підтверджується поштовими трекінгами, та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., у судове засідання не прибули, причину своєї неявки суду не повідомили, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у їх відсутність або перенесення розгляду, не подано відзив на позов.

З врахуванням вищезазначеного, суд, прийшов до висновку про можливість судового розгляду цивільної справи у відсутності сторін, остільки їх неявка не перешкоджає розгляду по суті, у їх відсутність. При прийнятті такого рішення суд, орієнтований і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вивчивши клопотання сторін про слухання без їх участі, враховуючи належне повідомлення відповідачів і відсутність від них інформації щодо не визнання позовних вимог позивача, та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Судом встановлено і підтверджується доказами у справі, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянство України за паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданий 24 вересня 2004 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 (а.с.7-9). На підставі договору дарування частки житлового будинку від 25 березня 2025 року посвідченого Грищенко С.Г. приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №548, отримав у дар від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 45/100 часток у праві власності на житловий будинок садибного типу №16, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.13-14). Житловий будинок розташований на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:0020:2345, що підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 25 березня 2025 року посвідченого Грищенко С.Г. приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №548 та Витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 419488581 (а.с.14-17). Іншими співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №419991958 і №424789731 (а.с.16-17). Фактично з моменту набуття права власності на частину будинку, він розподілений між співвласниками на окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами (а.с.20-24). Для вирішення питання користування частиною будинку позивач 31 березня 2025 року звернувся до Городищенської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» із заявою на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 (а.с.23). Розглянувши подані документи, йому було повідомлено про неповний пакет документів, остільки будинок має співвласників і потрібна згода всіх на проведення роботи з надання послуг по розподілу електричної енергії (а.с.18). Для присвоєння належній ОСОБА_1 частці іншої адреси, він звернувся до виконавчого комітету Городищенської міської ради, але йому відмовлено через наявність співвласників та необхідність отримання від них згоди (а.с.19). Із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належить по 55/300 частки вказаного будинку кожному, досягнуто згоди на укладення договору побутового споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та подальшого виділу належної йому частки у праві спільної часткової власності. Проте не має змоги отримати згоду від ОСОБА_4 , остільки місце її перебування та засоби зв`язку не відомі (а.с.1-5). Згідно висновку Комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства Черкаської обласної ради щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 14.04.2025 року виділ частки 45/100 є технічно можливим та права інших співвласників порушені не будуть (а.с.25-26).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району.

Враховуючи вище зазначене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині виділу в натурі 45/100 частки у праві власності на житловий будинок садибного типу №16, що розташований в АДРЕСА_1 , та визнання права власності, яке вже фактично набуте позивачем на підставі договору дарування від 25 березня 2025 року,посвідченого Грищенко С.Г. приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №548, та припинення права спільної часткової власності згідно до висновку Комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства Черкаської обласної ради щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 14.04.2025 року виділ частки 45/100 є технічно можливим та права інших співвласників при цьому порушені не будуть, що є необхідним для визначення правового режиму майна набутого в дар.

Судом встановлені відповідні факти і правові відносини. Спору про право не встановлено, жодна особа не оспорює права позивача.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач, згідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 Серії НОМЕР_3 є особою якій встановлено 2 групу інвалідності і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (а.с.10-11), а тому судові витрати у справі слід віднести на рахунок Держави.

Керуючись ст. ст.10,12,16,329 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі, визнання права власності та припинення спільної часткової власності - задоволити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянство України за паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданий 24 вересня 2004 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ.А (приміщення 3 загальною площею 7,5 кв.м., приміщення 4 загальною площею 28,9 кв.м., приміщення 5 загальною площею 10,6 кв.м.), прибудова літ.»а1» (приміщення 1 площею 8,5 кв.м., приміщення 2 площею 4,4 кв.м.), загальна площа 59,9 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянство України за паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданий 24 вересня 2004 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , право власності на виділену частину домоволодіння за адресою:АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ.А (приміщення 3 загальною площею 7,5 кв.м., приміщення 4 загальною площею 28,9 кв.м., приміщення 5 загальною площею 10,6 кв.м.), прибудова літ.»а1» (приміщення 1 площею 8,5 кв.м., приміщення 2 площею 4,4 кв.м.), загальна площа 59,9 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м..

Припинити право спільної часткової власності на 45/100 частки, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянство України за паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданий 24 вересня 2004 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , у домоволодінні за адресою:АДРЕСА_1 .

Копію рішення суду направити сторонам у справі, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Суддя О. М. Савенко