Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/225/15-ц
Провадження № 6/376/70/2025
У х в а л а

про залишення заяви без руху

24 грудня 2025 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Калініченко Олександри Вікторівни, заінтересовані особи: Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

встановив:

ОСОБА_2 , через свого представника, адвоката Калініченко О.В., звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, у якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України накладене Сквирським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку про залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статті 441 ЦПК України).

Згідно частини 6 статті 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Однак, ст.441 ЦПК України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Відтак суд приходить до висновку, що на підставі аналогії закону, вимоги до заяви заявника про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України визначаються загальними нормами, зокрема, ст. 175, 177 ЦПК України.

Так відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У заяві представник заявника просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, однак у супереч вимогам ст. 175 ЦПК України не зазначає, коли саме та на підставі подання якого органу було застосовано обмеження, щодо ОСОБА_2 ..

У даній заяві представник заявника посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було застосовано щодо ОСОБА_2 Сквирським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у той же час до матеріалів не долучено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, зокрема відсутній процесуальний документ на підставі якого встановлено обмеження.

Виходячи з вищевикладеного, заяву слід залишити без руху до виправлення вказаних недоліків, шляхом долучення відповідних доказів та надання заяви у новій редакції.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 441 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Калініченко Олександри Вікторівни, заінтересовані особи: Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати заявнику та її представнику строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, в іншому випадку заяву буде повернуто.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог, викладених в ухвалі, заява буде визнана неподаною та повернута заявнику. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Г. Батовріна