Провадження №2/523/6215/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса в залі №7 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення на свою користь додаткових витрати на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що викликані особливими обставинами разово в сумі 16426,50 грн. та додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, починаючи з місяця подання позовної заяви до суду щомісячно до досягнення повноліття дітей у сумі 2000 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 05.09.2013 року по 20.04.2023 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них народились двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач добровільно дітям не допомагає. Наказом суду від 22.06.2022 року з ОСОБА_3 в примусовому порядку стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 7000-7500 грн. на двох дітей тобто по 3500-3750 грн. на утримання кожного.

Діти на сьогоднішній день проживають з позивачкою у власній квартирі, мають власну кімнату, забезпечені всім необхідним, відвідують шкільний заклад в м.Одесі, знаходяться на обліку у дитячого педіатра у м.Одесі, відвідують секцію боксу, культурні місця розвитку.

У 2023-2024 роках позивачка зробила поліпшення в квартирі за свій рахунок, узявши в борг кошти у друзів так як це було необхідністю для комфортного життя дітей. Так, позивачка установила меблі в кухні, яких не було при покупці квартири, установила письмовий стіл для навчання дітей, купила техніку для навчання дітей, меблі для одягу дітей, зробила косметичний ремонт у ванній кімнаті.

Після розлучення відповідач відмовився добровільно приймати участь у забезпеченні фінансування та утриманні дітей. Останній час аліменти не покривають витрат на утримання синів, а доходи позивачки знизилися, у порівнянні з іншими роками.

ОСОБА_1 вказала, що щомісяця вона сплачує за тренування з боксу, харчування дітей, їх проїзд, шкільні внески до фондів класу та школи, комунальні послуги, інші щоденні побутові потреби синів, купує одяг та взуття дітям, форму та екіпіровку для боксу. У 2023-2025 роках мала витрати на організацію святкування дня народження синів, у яких відповідач участі не брав.

Сини самостійно виявили бажання та займаються у спортивній групі боксу спортивного залу «Фітнес» м.Одеса, мають схильність та фізичні задатки до бойового мистецтва, які спостерігаються в індивідуальних особливостях і якостях дітей, виявлених тренером, їх характері, мають потенціал у досягненні перемоги в спарінгах, заняття не пропускають, прийматимуть участь у змаганнях. Для розвитку спортивних здібностей синів позивачка фактично витрачає 2000 грн. щомісячно, додатково на форму та екіпірування 4000 грн. один раз у три місяці. За період з травня по липень 2025 року, позивачкою витрачено на спортивні заняття дітей боксом на екіпіровку 10000 грн. витрат на придбання комп`ютерної системи.

Також, періодично діти потребують та бажають відвідувати дитячі театри та цирк, розважальні центри. Так, наприклад за останні три місяці діти відвідали 1 раз театр та 1 раз цирк, вартість квитків яких коштувала 400 грн. +1250 грн. =1650 грн. В майбутньому діти також бажають хоча б 1 раз у три місяці відвідувати театр та цирк.

Починаючи з 2022 року, в зв`язку зі війною в Україні, сини мали незручності навчатися дистанційно вдома на шкільних онлайн платформах через відсутність комп`ютерів. Позивачка у грудні 2024 році понесла додаткові витрати для придбання синам ноутбуку та телефону в розмірі 16725 грн. У грудні 2024 року позивачкою на прохання дітей було придано для них велосипед за 4478 грн.

Сума фактичних витрат позивачки, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю у розвитку спортивних, фізичних та інтелектуальних здібностей синів за період з 01.01.2024 по 29.07.2025 становить 32 028 грн., тому на думку позивача, відповідач повинен сплатити їй половину вартості цих витрат, що становить 16 426,50 грн.

Крім того, позивачка вказала, що через те, що вона дітей виховує сама, то не має фізично часу та можливості додатково працювати. Щомісячні витрати позивачки на дітей перевищують доходи. Через складний фінансовий стан вона постійно використовує позики у друзів та користується кредитною лінію її банківської картки для забезпечення мінімально необхідних потреб. Аліментів на утримання синів не вистачає, додатково відповідач допомагати не хоче, тому позивачка вимушена звернутися до суду.

З урахуванням стану здоров`я відповідача, його стабільного заробітку, достатнього матеріального становища на утримання усіх дітей, наявності додатових доходів та наявності майнових прав рухомого та нерухомого майна, позивач просила суд стягувати з ОСОБА_3 по 2000 грн. щомісяця додаткові витрати на утримання дітей.

Витрати на правову допомогу в сумі 12 000 грн. позивачка також просила стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 26.08.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.10.2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що позивачка не надала належних документів, які підтверджують наявність особливих обставин, зокрема медичних довідок, рахунків, квитанцій або інших підтверджень додаткових витрат. Його регулярні аліментні виплати у розмірі 33% доходу повністю забезпечують участь у матеріальному утриманні дітей, відповідно до норм Сімейного кодексу. Вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

11.11.2025 року представник позивача надала відповідь на відзив, згідно якого вказала, що не погоджується з позицією відповідача, тому, посилаючись на ст. 185 СК України, згідно якої батько також зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місця розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місця розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Сторонами не оспорюється факт того, що вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з Судового наказу Суворовського районного суду міста Одеси № 523/5615/22 від 22.06.2022 року та Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника ВП № 69355601 від 13.07.2022 року, з ОСОБА_3 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подання заяви до суду з 25.05.2022 року.

Позивач, посилаючись на положення ст. 185 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь на додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами разово в сумі 16 426,50 грн. (половину витрачених нею коштів на дітей) та додаткові витрати на утримання дітей, що викликані особливими обставинами, починаючи з місяця подання позовної заяви до суду щомісячно до досягнення повноліття дітей у сумі 2000 грн.

Положеннями ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі № 545/819/18 визначено, що дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, можуть вимагатися і додаткові.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

На підтвердження додаткових витрат, понесених на дітей, позивачка надала наступні докази: копії фіксальних чеків, довідку ОСББ «Остров-7» від 24.06.2025 року, гарантійний лист магазину комп`ютерної техніки «CompBest» від 09.06.2024 року, фіскальний чек ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» від 02.12.2024 року та копій платіжних інструкцій та чеків, згідно яких вбачається, що позивачка проживає з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 та сплачує відповідні комунальні послуги. Крім того, ОСОБА_1 придбала ноутбук НР вартістю 8325 грн та велосипед вартістю 4478 грн.

Суд відхиляє доходи позивача про участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, натомість бере до уваги твердження відповідача, як більш обґрунтовані.

Стягнення з відповідача 8362,50 грн, як половину понесених витрат позивачем на придбання комп`ютерної техніки та 8100 грн. на смартфон. Позивачка не навела достатніх та обґрунтованих доказів, що саме ці предмети електротехніки необхідне для навчання у школі, та є невід`ємною частиною навчального процесу.

Позивачем не доведено відвідування секції боксу на дату розгляду справи, а також витрати на ікеперування за даним заняттям у розмірі 4000 грн раз на три місяці.

Позивач не зазначає, що її спільні діти з відповідачам мають успіхи при заняттях з боксу. Не надано грамоти, нагороди тощо. Відповідач також заперечував відвідування занять його дітьми, особливо молодшим сином, оскільки в нього немає схильності до бойових мистецтв, а також те, що заняття з боксу в ранньому віці негативно впливають на здоров`я дитей.

У якості доказів понесених витрат позивачем надано видаткову накладну, що не може слугувати доказом оплати наданих послуг з відвідування секції боку, дані послуги повинні підтверджуватися банківськими квитанціями, що мають усі необхідні реквізити та однозначно підтверджують факт здійснення оплати, та періоду за який її було здійснено.

Що стосується стягнення витрат на майбутнє у розмірі 2000 грн, які позивач вважає додатковими витратами на дітей, то суд вважає, що вказані витрати не підлягають задоволенню, оскільки дорослішаючи, діти можуть змінити свої інтереси та вподобання з часом, отже вказані витрати суперечать принципу розумної передбачуваності, базуються виключно на припущеннях позивача, без урахування об`єктивної реальності розвитку дітей та зміни інтересів з віком.

Слушними є посилання відповідача на те, що неможливо передбачити чи продовжить своє функціонування конкретна секція боксу, протягом тривалого періоду, чи залишаться незмінними умови надання послуг та їхня вартість та чи не виникнуть інші об`єктивні обставини, що унеможливлять продовження відвідування дітьми саме цих занять.

Що стосується витрат на харчування, одяг та комунальні послуги суд вважає їх не обґрунтованими оскільки вони входять до загальних витрат, що покриваються за рахунок аліментів відповідача, які він сплачує, аналогійна позиція наведена в постанові КЦС ВС у справі №484/2230/17 від 31.01.2020.

Інших доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на дітей суду не надано.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши позицію сторін, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені в позові витрати, понесені позивачем, не викликані особливими талантами дітей або особливими обставинами чи потребами. Наявність особливих обставин в розумінні ст. 185 СК України позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 520/1268/17 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд бере до уваги й той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання спільних з позивачем дітей, які стягуються на рахунок позивачки і яка вирішує на які потреби дітей спрямувати вказані кошти на власний розсуд. При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що має самостійний заробіток, який середньо достатній для утримання дітей. Виховувати дітей та забезпечувати її матеріально допомагає мати, бабуся дітей.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 понесених позивачем додаткових витрат на дітей не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України та не підтверджені належними доказами, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7-13, 81, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 185 СК України, частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Мазур Наталя Сергіївна, до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами відмовити.

Судові витрати в сумі 1211,20 грн. - компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22.12.2025 року.

Суддя Боков О.М.