Справа № 766/6736/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.10.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участі секретаря Сивкович О.А.

розглянувши в залі суду в м. Херсоні у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Сенс-Банк», в особі свого представника, звернулося в травні 2024 року до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 181353,47 грн., з яких: 120000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 61353,47 грн. заборгованість по відсоткам, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.02.2022 року ОСОБА_1 підписав оферту АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, Паспорт споживчого кредиту. Додатково АТ «Альфа-Банк» 21.02.2022 року було акцептовано пропозицію на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501436555.

Банк належним чином виконав свій обов`язок та надав відповідачу кредитні кошти, а остання, в свою чергу свої зобов`язання перед позивачем не виконав, кредит не повернув у строки, встановлені кредитним договором, внаслідок чого станом на 07.08.2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 181 353,47 грн., з яких: 120000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 61353,47 грн. заборгованість по відсоткам.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2024 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, зокрема шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання вдповідача.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Судом було встановлено, що 21.02.2022 року ОСОБА_1 запропоновано АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 501436555, відповідно до умов яких визначено основні умови кредитування: тип кредиту «Кредит готівкою»; мета отримання кредиту для власних потреб; сума кредиту 120000,00 грн.; спосіб надання кредиту переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 ; строк кредитування 60 місяців, тобто до 21.02.2027 року.

Додатково АТ «Альфа-Банк» підписало акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року. Шляхом підписання акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, банк надав згоду на рефінансування кредитної заборгованості відповідача за кредитним договором 501436555 від 21.02.2022 року.

У Додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Також між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, у розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

У сукупності зазначені документи свідчать про укладення між сторонами кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 120000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 35% річних, строком на 60 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 21.02.2027 року. Тип кредиту «Кредит готівкою».

При цьому суд звертає увагу на те, що позивачем до позовної заяви долучено дві відмінні редакції паспорту споживчого кредиту від 21.02.2022 року, в яких зазначені різні відсоткові процентні ставки за користування кредитними коштами, а саме 26% та 35% річних відповідно.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно положень ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

На підтвердження підписання з ОСОБА_1 кредитного договору представником АТ «Сенс Банк» надано довідку про ідентифікацію, відповідно до змісту якої «клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між Банком та Клієнтом, ідентифікований АТ «СЕНС БАНК». При цьому, на момент підписання Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року та Паспорту споживчого кредиту від 21.02.2022 року найменування позивача було АТ «Альфа-Банк», а не «Сенс Банк». З цього випливає, що АТ «Альфа-Банк» на момент підписання вказаних документів не було проведено ідентифікації позичальника.

Будь-яких підтверджень ідентифікації особи ОСОБА_1 при підписанні Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року та Паспорту споживчого кредиту від 21.02.2022 року позивачем не надано. Додатково судом встановлено, що надана позивачем копія Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501436555 від 21.02.2022 року та Паспорт споживчого кредиту містять лише підпис представника АТ «Альфа-Банк», а не відповідача.

Отже, всупереч вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» паспорт споживчого кредиту, договір не містить підпису ні власноручного, ні електронного підпису в розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Враховуючи положення ч. 3ст. 12 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Всупереч положень наведеної норми позивачем не надано доказів, що саме цю редакцію договору, яка надана до позовної заяви, підписувала відповідачка, оскільки договір та паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідачки.

За твердженням представника позивача кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом підписання його одноразовим цифровим ідентифікатором. Однак, суду не надано доказів на підтвердження вказаної обставини.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що згідно меморіального ордеру №953568073 від 21.02.2022 року, грошові кошти у сумі 120000,00 грн. перераховано на рахунок № НОМЕР_3 .

Також з виписки по особовому рахунку вбачається, що на рахунок відповідача, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перераховано грошові кошти в сумі 120000,00 грн.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).

Отже, надані Банком виписки по особовим рахункам Позичальника є належним доказом отримання та користування відповідачкою кредитними коштами.

Отже, з матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, яка складається з фактично отриманої суми грошових коштів та становить розмір перерахованих на підставі меморіального ордеру №953568073 від 21.02.2022 року 120000,00 грн.

АТ «Сенс Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Вимога про стягнення відсотків задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що відповідач підписував кредитний договір саме у тій редакції, яка надана була суду, що між сторонами було обумовлено розмір відсотків, які підлягають сплаті за кредитним договором.

При укладенні договору з ОСОБА_1 позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, а тому відсутні підстави для стягнення у повному обсязі процентів за користування кредитними коштами, проте, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню залишок суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 120000,00 грн. Такий підхід узгоджується із правовою позицією, викладеній у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

Крім того, суд не бере до уваги долучений позивачем паспорт споживчого кредиту, оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Тобто, паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит. Крім того, згідно відомостей паспорта споживчого кредиту від 21.02.2022 року, датою надання інформації є 21.02.2022 року, який зберігає чинність та є актуальною до 21.02.2022 року, а заборгованість нараховано банком за період з 21.02.2022 року до 07.08.2023 року.

Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20.

Отже, вимога щодо стягнення грошових коштів в сумі 61353,47 грн. в рахунок відшкодування відсотків за користування кредитом є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Тому здійснити захист прав кредитора можливо шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт отримання відповідачем суми кредитних коштів у межах наданого за договором тіла кредиту підтверджується випискою по рахунку. Суд враховує, що тіло кредиту складає 120000,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають (120000,00/181353,47 *100)= 66,17 %.

Зокрема, згідно меморіального ордеру № 62296666 від 17.04.2024 року позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 1601,21 грн.

На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 141, 247,259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 07.08.2023 року у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 1601 (одна тисяча шістсот одна) гривня 21 копійка.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 27.10.2025 року.

СуддяЯ. В. Шестакова