КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/3673/25 Головуючий у І інстанціїАнапріюк С.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:Таргоній Д.О., Голуб С.А., Журби С.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ТОВ «Споживчий Центр» - Павленка Дмитра Олександровича нарішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025року у справі за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовував тим, що 24 червня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 23.06.2024-100001470, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 124 дні.

ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок коштів в розмірі 8 000 грн, а отже акцептовано умови Договору. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19.

Відповідно до договору від 24 червня 2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 8000 грн, тобто, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов'язання за договором виконано в повному обсязі. У свою чергу відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на дату звернення до суду із позовом утворилася заборгованість в розмірі 26560,00 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором № 23.06.2024-100001470 в розмірі 26560,00 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першоїінстанції, представник ТОВ «Споживчий Центр» - Павленко Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено наявні у матеріалах справи докази, отже рішення суду не можна вважати обґрунтованим.

Вказує, що документи, які складають Кредитний договір, підписувались стороною позивач електронним підписом, а стороною відповідача за допомогою одноразових ідентифікаторів, які надсилались у смс-повідомлені на номер, вказаний останнім, як фінансовий.

Відповідач не заперечував, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону НОМЕР_1 належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування.

Представник ТОВ «Споживчий Центр» - ПавленкоД.О. в апеляційній скарзі зазначає, що при проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонента-ідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік якої визначено в електронній анкеті cпецифікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом системи BankID Національного банку.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Листом ТОВ «УПР», з якого вбачається, що відповідно до кредитного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 24.06.2024 07:44:13 на суму 8000,00 грн, номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 433574105, призначення платежу: Видача за договором кредиту №23.06.2024-100001470».

Позивачем до матеріалів справи долучені електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору №23.06.2024-100001470, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №23.06.2024-100001470), підписані одноразовим ідентифікатором, які містить номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача, а саме: 5168-74XX-XXXX-0961.

Сторона позивача в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наведений позивачем у позовній заяві розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.

Крім того, представникТОВ «Споживчий Центр» - Павленко Д.О. вказує на те, що своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії, неустойки, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Враховуючи вищевикладене, представник ТОВ «Споживчий Центр» - Павленко Д.О. вважає, що стороною позивача надано достатньо доказів та наведено підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційнускаргу в порядку, передбаченому ч.1 ст.360 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 червня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 23.06.2024-100001470.

Пропозицію про укладення кредитного договору підписано електронним цифровим підписом відповідача та отримано на рахунок кошти у вказаному розмірі, тобто акцептовано умови договору. Позичальник під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.

Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови:

- пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії);

- заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором;

- відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті.

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким він попередньо ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Для підписання і укладення цього правочину введений код з смс-повідомлення, яке надіслане на номер телефону відповідача.

Відповідно до заявки від 24.06.2024 року, сума кредиту 8000,00 грн, строк, на який надається кредит - 124 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 25.10.2024 року.

Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом 2 чергових періодів користування кредитом.

Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,00 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки - 1,47%.

Комісія пов`язана з наданням кредиту становить 720,00 грн.

Згідно з п. 3.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3.2. договору, кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 4.1. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та зворотності. Спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 6.1. Договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

На підтвердження виконання кредитором своїх зобов`язань за вказаним договором позивач надав лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ УПР, відповідно до відомостей якого перераховано грошові кошти на платіжну картку клієнта за договором № 23.06.2024-100001470 в розмірі 8000,00 грн, номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 433574105.

На підтвердження розміру заборгованості позивач подав до суду документ з назвою «Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором», відповідно до відомостей якого заборгованість відповідача за кредитним договором складає 9030,00 грн, з яких 8000,00 грн - основний борг, 12400,00 грн - проценти, 2160,00 грн - комісія, 4000,00 грн - неустойка.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що додані позивачем до позовної заяви документи не є належними, достатніми та допустимими доказами в справі на підтвердження факту наявності у відповідача боргу за кредитним договором у заявленому розмірі, тобто позивач не довів обгрунтованість позовних вимог.

Колегіясуддів, перевіривши рішення суду в межах доводівапеляційної скарги, не може у повнійміріпогодитися з такими висновками суду першоїінстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним єрішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і здотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставіповно і всебічноз`ясованихобставин, на якістороннипосилаються як на підставусвоїхвимог і заперечень, підтвердженимитимидоказами, які булидосліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїхпорушених, невизнанихабо оспорюваних прав, свобод чизаконних інтересів.

Однієюіз загальних засад цивільногозаконодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У ч. 1 ст. 626 ЦК Українивизначено, що договором є домовленістьдвохабо більшесторін, спрямована на встановлення, зміну абоприпиненняцивільних прав та обов`язків.

Згідноіз ч.1ст. 627 ЦК Українивідповідно до ст. 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимогцьогоКодексу, іншихактів цивільногозаконодавства, звичаїв ділового обороту, вимогрозумності та справедливості.

Ст. 628 ЦК Українивизначенозміст договору, який становлятьумови (пункти), визначені на розсудсторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковимивідповідно до актівцивільногозаконодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідноз ч. 1 ст. 526 ЦК Українизобов`язаннямає виконуватисяналежним чином відповідно до умов договору та вимогцього Кодексу, іншихактів цивільногозаконодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту абоіншихвимог, щозвичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитнийдоговір укладається у письмовійформі. Кредитний договір, укладений з недодержаннямписьмової форми, є нікчемним.

Закон України «Про електронну комерцію»визначаєорганізаційно-правові засади діяльності у сферіелектронної комерції в Україні, встановлює порядок вчиненняелектроннихправочинів іззастосуваннямінформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язкиучасників відносин у сферіелектронноїкомерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»зазначено, щоелектронний договір - цедомовленістьдвох абобільшесторін, спрямована на встановлення, змінуабо припиненняцивільних прав і обов`язків та оформлена в електроннійформі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електроннийдоговір укладається шляхом пропозиціїйого укласти (оферти) однією стороною та їїприйняття (акцепту) другою стороною. Електроннийдоговір вважаєтьсяукладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозиціюукластитакий договір, відповіді про прийняттяцієї пропозиціїв порядку, визначеному частиноюшостоюцієї статті.

Пропозиціяукласти електроннийдоговір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційногоелектронногоповідомлення, розміщенняпропозиції (оферти) у мережі Інтернетабоінших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електроннукомерцію»).

Пропозиціяукласти електроннийдоговір (оферта) можевключати умови, щомістяться в іншомуелектронному документі, шляхом перенаправлення(відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідноз ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укластиелектроннийдоговір, про їїприйняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсиланняелектронногоповідомлення особі, яка зробилапропозиціюукласти електроннийдоговір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняттятакоїпропозиції в електроннійформі, щопідписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчиненнядій, щовважаютьсяприйняттям пропозиціїукластиелектронний договір, якщозміст таких дійчітко роз`яснено в інформаційнійсистемі, в якій розміщенотакупропозицію, і ці роз`ясненнялогічнопов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разіякщо укладенняелектронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційнійсистемі суб`єктаелектронноїкомерції, для прийняттяпропозиціїукласти такийдоговір особа маєідентифікуватися в такійсистемі та надативідповідь про прийняттяпропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиноюшостоюцієї статті. Такий документ оформляється у довільнійформі та маєміститиістотні умови, передбаченізаконодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»моментом підписанняелектронноїправової угоди є використання: електронногопідпису абоелектронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умовивикористання коштівелектронного цифрового підпису всіма сторонами електронноїправової угоди; електроннийпідписодноразовим ідентифікатором, визначенимицим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільноговідтворенняпідпису за допомогоюзасобівмеханічного абоіншогокопіювання, іншого аналога власноручногопідпису) при письмовій згодісторін, у якіймають міститисязразкивідповідних аналогіввласноручнихпідписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 23.06.2024-100001470 шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).

Для підписання і укладення кредитного договору був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача НОМЕР_1 . Вказаний договір підписано одноразовим ідентифікатором Е132.

Відповідно до п. 3.1. За цим Договором Кредитодавець зобов?язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.

П. 3.2.договору визначено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника.

П. 3.3. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах.

Згідно п. п 3.3.1-3.3.7. дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк на якийнадається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування Кредитом (Проценти), графікплатежів встановлюється у Заявці, яка є невід?ємною частиною даної оферти.

Згідно заявки кредитного договору №23.06.2024-100001470:

п. 1 дата надання кредиту 24.06.2024 року;

п. 2 сума кредиту:8000 грн;

п. 3 строк на який на дається кредит- 124 днів з дати його надання;

п. 4 дата повернення кредиту- 25.10.2024 року;

п. 7 процентна ставка«Стандартна» -фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовуєтьсяпротягом 2 чергових періодів;

п. 8 процентна ставка«Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими, в яких застосовується процентна ставка «Стандартна»;

п. 11 комісія пов`язана з наданням становить 720 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

п. 12 Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 720 грн у кожному з чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.

п. 17 Неустойка: 80,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

п. 18 Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від -ростроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 цивільного кодексу України встановлюється законом.

Згідно 4.1. договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_2.

Пунктом 4.3.Договору передбачено, що днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходженняк оштів на останній день строку, на який надано Кредит.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що Сторонни встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі достроковогоповного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором.

Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору.

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується Листом ТОВ «УПР», з якого вбачається, що відповідно до кредитного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 24.06.2024 07:44:13 на суму 8000,00 грн, номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 433574105, призначення платежу: Видача за договором кредиту №23.06.2024-100001470».

Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання кредитором ТОВ«Споживчий центр» свого обов`язку за кредитним договором № 23.06.2024-100001470.

З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електроннійформі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Споживчий центр» просило суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором врозмірі 26560,00 грн.

Згідно довідки розрахунку заборгованість складається з 8000,00 грн-основний борг, 12400,00 грн проценти, 2160,00 грн - комісія, 4000,00 грн - неустойка.

Відповідачем фактично отримані та використані кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

В добровільному порядку відповідач отримані у кредит кошти на користь ТОВ «Споживчий центр» не повернув, а тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь кредитора ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом апеляційний суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї ст., не може перевищувати 1 %.

Таким чином, денна процентна ставка протягом всього періоду кредитування повинна становити 1%, оскільки всі умови договору повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

Отже, загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 9920,00 грн (починаючи з 24 червня 2024 року по 25 жовтня 2024 року 124 дні * 8000,00 грн * 1% = 9920,00 грн).

Перевірячи вимоги позовної заяви щодо незаконності позовних вимог про стягнення комісії, колегія суддів зазначає наступне.

Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у ЗаконіУкраїни «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючипроценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговуваннякредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за наданняінформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживчекредитування».

Аналізуючиумови кредитного договору № 23.06.2024-100001470 від24 червня 2024 року, апеляційний суд доходить висновку про правомірністьдій позивача щодовстановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладенимміж позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахуваннякомісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів.

Такийвисновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, який в подальшомупідтримувався Верховним Судом, зокрема, в постанові від 24 травня 2024 року в справі № 461/2735/23 (провадження № 61-16948св23).

Отже, виходячи з аналізувимог п. 4 ч. 1 ст. 1,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначаєтьсякожним банком (фінансовоюустановою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Договір був підписаний сторонами, ними не оскаржувався, а отже є обов`язковим до виконання.

Так, комісія за надання кредиту в розмірі720,00 грнвизначена одноразово в момент видачі кредиту.

Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі720,00 грн, а такожподальша вимога стягнення нарахованої комісії позивачем з відповідача, колегіясуддів вважає таким, щовідповідає вимогам діючого законодавства, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині є неправильним.

В той же час, судова колегія вважає, що вимоги щодо стягнення додаткової комісії в розмірі 1400,00 грн за обслуговування кредитної заборгованості у кожному з чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, не підлягає задоволенню, оскільки це буде суперечити Закону України «Про споживче кредитування», про що було роз`яснено вище судом апеляційної інстанції.

Щодо стягнення неустойки в розмірі 4000,00 грн судова колегія зазначає наступне.

Договором № 23.06.2024-100001470 від 24 червня 2024 року передбачено, що неустойка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Оскільки даний Договір був підписаний сторонами, в законному порядку визнаний нікчемним не був, зокрема окремі пункти Договору щодо неустойки за неналежне виконання кредитних зобов`язань, тому судова колегія доходить висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі, в межах розміру позовних вимог заявлених позивачем до стягнення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, судовий збір покладається на сторони пропорційнорозміруз адоволених позовних вимог (ч.1ст. 141 ЦПК України).

Оскільки, судом апеляційноїінстанції ухваленоновесудове рішення про частковезадоволенняпозовних вимогТОВ «Споживчий центр», на йогокористь необхідностягнутисудовий збірпропорційно до задоволених вимог в розмірі5147,60 грн ((2 422,40+3 633,60)/100*85) (за подання до судупозовної заяви та за подання апеляційноїскарги).

Керуючись ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Споживчий Центр» - Павленка ДмитраОлександровича задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 23.06.2024-100001470 від 24 червня 2024 рокув розмірі 22 640 (двадцять дві тисячі шістсот сорок гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в розмірі 5147 (п`ять тисяч сто сорок сім гривень) 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

ТОВ «Споживчий центр», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

С.О. Журба