Провадження № 2/932/3072/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк М. В.

позивач: ТОВ «Алекскредит»,

представник позивача: адвокат Попов Є. В.

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача: адвокат Варбан О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 24.06.2020 між сторонами було укладено Договір про надання кредиту № 3697654, шляхом обміну електронними повідомленями, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до вказаного Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн, перерахувавши їх на картковий рахунок відповідача.

24.07.2020 між сторонами була укладена Додаткова угода до Договору про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020.

Однак відповідач порушила умови Договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 сума заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 становить 27640,00 грн, з яких 4000 грн сума кредиту, 23640 грн нараховані відсотки за користування кредитом. За період дії Договору позичальником сплачено 1740,00 грн в рахунок погашення відсотків по Договору про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020, що відображено в розрахунку заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 в сумі 27640,00 грн та судовий збір.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Вказаний Договір про надання фінансових послуг не в повеній мірі відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови договору спричиняють дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на користь банку. Зокрема, заявлена вимога про стягнення з неї заборгованості за відсотками у сумі 23640,00 грн. Така позовна вимога є необґрунтованою та несправедливою для відповідача у розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на те, що сторонами при укладанні договору про надання фінансових послуг було погоджено розмір відсотків, який за домовленістю між сторонами не мав перевищувати суму 2040 грн за весь час кредитування, який становить 30 днів, тобто до 23.08.2020. У договорі відсутні чітки і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати відсотки за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Адже, у графіку платежів, на який зроблене посилання у договорі, чітко встановлений період користування коштами 30 днівв і визначений розмір відсотків, який підлягає сплаті за правомірне користування відсотками. Отже, слід виходити з того, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до 625 ЦК України у виді сплати відсотків за неправомірне користування кредитом. Також звертає увагу, що розмір відсотків у сумі 23640,00 грн майже в 6 разів перевищує розмір наданих кредитних коштів. Таким чином позов визнає частково в сумі 4000 грн тіло кредиту та 2040 грн. відсотки за користування кредитом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачем наданий відповідь на відзив.

Сторони до судового засідання не з`явилися.

Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.09.2025, позовна заява залишена без руху та наданих строк для виправлення недоліків.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що між сторонами Договір про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 за яким відповідачу надається кредит у сумі 4000 грн зі сплатою відсотків за базовий період з 24.06.2020 до 24.07.2020 1,70% за 1 день, в спеціальний період з 25.07.2020 до 20.01.2021 3% за 1 день (п. 1.7.3 Договору). Сторони погодили строк дії договору з Дати укладання Договору 24.06.2020 до кінцевої дати виконання Договору 20.01.2021. (п. 2.9 Договору).

24.07.2020 сторони по справі уклали Додаткову угоду про зміну умов до Договір про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 за змістом якої дійшли згоди продовжити Базовий період до 23.08.2020. На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за користування кредитом з 24.06.2020 по 24.07.2020 у розмірі 1740 грн. Спеціальний період з 24.08.2020 до 19.02.2021 зі сплатою 3% за 1 день, кінцева дата виконання Договору 19.02.2021. Також внесені зміни та доповнення до Графіку платежів за загальними умовами кредитування:

-доповнити для Базового періоду: Дату подовження Базового періоду 25.07.2020, дата платежу (дата закінчення періоду) 23.08.2020. Загальна сума платежу 6039 грн. Основна сума кредиту 3999,00 грн. Збільшення відсотків за користування кредитом 2040 грн. Збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту 2040 грн. Збільшення орієнтовної загальної вартості кредиту 2040 грн;

-зміни для Спеціального періоду: Дату початку періоду 24.08.2020, Дату платежу (дату закінчення періоду) 19.02.2021;

-для рядка «Всього»: змінити Дату платежу (Дату закінчення періоду) 19.02.2021 (співпадає з Кінцевою датою виконання Договору, див. п. 3 Додаткової угоди): Збільшення загальної суми платежу 2040 грн, Збільшення відсотків за користування кредитом 2040 грн, Збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту 2040 грн, Збільшення орієнтовної загальної вартості кредиту 2040 грн.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджене укладання між сторонами спірних правочинів.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).

Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договору, у неї виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду.

Доводи відповідача що строк договору встановлений лише у 30 днів суд не бере до уваги, оскільки п. 3.1 Договору встановлено строк його дії з 24.06.2020 до 20.01.2021 (включно), а після укладання Додаткової угоди з 24.06.2020 до 19.02.2021 (включно) (п. 3 Додаткової угоди від 24.07.2020.

Відповідно до ст.ст. 1054-1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За матеріалами справи, усі істотні умови кредитного договору були чітко визначені та доведені до відома відповідача до моменту укладення договору. Вони містили розмір кредиту, порядок його надання, строки повернення, розмір процентної ставки, комісій та інші платежі.

Суд вважає, цього договорі відсутні ознаки зловживання кредитодавцем своїм становищем чи нав`язування несправедливих умов договору. Натомість підвищений розмір відсотків за у спеціальний період користування кредитними коштами був прямо передбачений умовами договору, з якими відповідач погодилася добровільно, усвідомлюючи наслідки його невиконання.

Отже, встановлений сторонами розмір відсотків не суперечить принципам справедливості, розумності та добросовісності, а є наслідком договірної свободи сторін, гарантованої ст. 627 ЦК України, та спрямований на стимулювання належного виконання зобов`язань.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 у сумі 27640,00 грн, з яких 4000,00 грн сума кредиту, 23640,00 грн нараховані відсотки за користування кредитом, відповідно до наданих позивачем розрахунків, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , місцезнаходження за адресою: вул. Якова Самарського, 12А, м. Дніпро, 49044 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації невідомо, місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за Договором про надання кредиту № 3697654 від 24.06.2020 у сумі 27640(двадцять сім тисяч шістсот сорок),00 грн, з яких: 4000(чотири тисячі),00 грн сума кредиту; 23640(двадцять три тисячі шістсот сорок),00 грн нараховані відсотки за користування кредитом, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два),40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складене 25.12.2025.

Суддя І. В. Петунін