Ухвала

29 грудня 2025року

м. Київ

справа № 644/10448/24

провадження № 61-2994св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) на його користь грошові кошти в сумі 172 811,02 грн з урахуванням 3 % річних і інфляційних втрат та моральну шкоду в розмірі 76 250,00 грн.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова ухвалою від 11 грудня 2024 року позовну заяву визнав неподаною та повернув позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого суду, приватний виконавець ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати документ про сплату судового збору в сумі 605,60 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року визнав неподаною та повернув заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

14 квітня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов