Справа №551/1037/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря Бараненко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Тараненка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, що належало ТОВ «Водник».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при ліквідації ТОВ «Водник» його співзасновниками було прийнято рішення про передачу основних засобів у вигляді нерухомого майна ОСОБА_1 .

Останній намагався зареєструвати своє право власності на дане нерухоме майно, однак отримав відмову від державного реєстратора в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього та рекомендацію вирішити дане питання в судовому порядку.

В зв`язку з цим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду та просив визнати за ним право власності на комплекс будівель та споруд виробничого призначення, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з майстерні (літ.- А-1), складу (літ. Б-1) та на комплекс будівель та споруд виробничого призначення, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 і складається з двох складів (літ. А-1, літ. Б-1).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та визначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження подав заяву про повне визнання позову та проведення судового засідання у його відсутність.

Зважаючи на те, що суду шляхом дослідження письмових доказів та отримання пояснень сторін потрібно перевірити чи не порушує визнання позову відповідачем нічиїх інших прав, свобод чи інтересів, ним вирішено не приймати визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження та в підготовчій частині судового засідання.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до технічного паспорту НОМЕР_1 : НОМЕР_2 виготовленого 28 серпня 2025 року ПП «Полтавське БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за адресою АДРЕСА_1 знаходиться комплекс будівель і споруд виробничого призначення, який складається з: майстерні (літ. А-1) 1963 року побудови, загальною площею 718,6 кв.м. та складу (літ. Б-1) 1963 року побудови, загальною площею 112,4 кв.м. (а.с. 30-32).

Згідно довідки ПП «Полтавське БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» від 08.09.2025 № 9665 реєстрація права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості станом на лютий 2004 року не проводилась (а.с.33).

Відповідно до технічного паспорту ТІ01: НОМЕР_3 виготовленого 28 серпня 2025 року ПП «Полтавське БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за адресою АДРЕСА_2 знаходиться комплекс будівель і споруд виробничого призначення, який складається з: складу (літ. А-1) 1963 року побудови, загальною площею 143,3 кв.м., складу (літ. Б-1) 1963 року побудови, загальною площею 134,3 кв.м. (а.с. 34-36).

Згідно довідки ПП «Полтавське БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» від 08.09.2025 № 9666 реєстрація права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості станом на лютий 2004 року не проводилась (а.с.37).

Наказом № 37 по об`єднанню «Полтавамеліоводгосп» Мінводгоспу УРСР від 26 березня 1991 року визначено ліквідувати Михайликівську дільницю контори матеріально-технічного забезпечення та створити мале підприємство зі змішаною формою власності в с. Михайлики Шишацького району (а.с.9).

Наказом № 46 від 12.04.1991 по тому ж об`єднанню наказано начальнику контори матеріально-технічного забезпечення передати малому підприємству наявні матеріальні ресурси, основні засоби, машини та механізми (а.с.10).

Наказом № 17 від 18 квітня 1991 року по Конторі матеріально-технічного забезпечення «Полтавамеліоводхгосп» ліквідовано Михайликівську дільницю КМТЗ, створеному на її базі малому підприємству «Водник» наказано передати наявні засоби, машини, механізми, матеріальні ресурси. Інженерно технічних працівників, службовців та робочих дільниці (всього 10 осіб) звільнити в зв`язку переведенням до МП «Водник» (а.с.11).

На підставі акту передачі від 20.04.1991 здійснена безоплатна передача основних засобів Михайликівської дільниці КМТЗ на баланс науково-виробничого малого підприємства фірма «Водник», всього 37 найменувань, залишковою вартістю 39465,16 карбованців, зокрема будівля центрального складу, майстерня, ковальсько-зварювальний цех, гуртожиток цегляний (а.с.12).

Зборами засновників в 1991 році (точна дата не вказана) затверджено Статут науково-виробничого малого підприємства фірми «Водник» (а.с.13-18).

Рішенням виконавчого комітету Шишацької районної Ради народних депутатів від 02 квітня 1991 року № 80 «Про створення науково-виробничого» малого підприємства «Водник» вирішено прийняти пропозиції об`єднання «Полтавамеліоводгоспу», зборів засновників про створення на базі Михайликівської дільниці «Полтавамеліоводгосп» науково-виробничого малого підприємства «Водник» і зареєструвати його як мале підприємство та його Статут (а.с.68).

Розпорядженням Шишацької районної державної адміністрації від 30 червня 1998 року № 274 на підставі постанови КМУ № 740 від 25 травня 1998 року перереєстровано статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Водник» (а.с.67).

З листа відповіді архівного відділу Миргородської РВА від 03.12.2025 № 01-19/150 слідує що інші документи щодо діяльності МП (ТОВ) «Водник» в архівному відділі відсутні та передачі на державне зберігання не підлягають, оскільки не утворюють документи Національного архівного фонду (а.с.69).

В розпорядження суду надано Статут ТОВ «Водник» (нова редакція) від 31 серпня 2007 року з якого слідує, що засновниками товариства є ОСОБА_2 , сума у статутному капіталі 15045 грн. або 51% та ОСОБА_1 , сума у статутному капіталі 14455 грн. або 49%. При цьому засновники товариства мають право передавати іншому свою (чи частину долі), а також третім особам з передачею всіх своїх прав та обов`язків тільки за згодою всіх засновників товариства (а.с. 19-24).

07 грудня 2010 року засновниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли рішення про припинення діяльності ТОВ «Водник» та створення ліквідаційної комісії (протокол 1, а.с.25-26).

22 березня 2011 року складено фінансовий звіт малого підприємства (а.с.26).

Рішенням співзасновників ТОВ «Водник» від 31 березня 2011 року прийнято рішення про передачу основних засобів товариства (приміщення складу, ковальський цех, техмайстерня, гуртожиток) одному із засновників ОСОБА_1 (а.с.27).

З Витягу з ЄДРПОУ від 24.10.2025 слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Водник», ідентифікаційний код 21058498 наразі є припиненим. Засновники (учасники) юридичної особи ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Розмір статутного капіталу 29500 грн. Види економічної діяльності 31.62.3 ремонт та технічне обслуговування іншого електричного устаткування (основний), 28.75.0 виготовлення інших готових металевих виробів. Дані про правонаступників та юридичних осіб, правонаступником яких зареєстрована юридична особа відсутні.

Державна реєстрація включення відомостей про юридичну особу здійснена 08.06.2005, державна реєстрація змін до установчих документів (зміна складу чи інформації про засновників, зміна керівника) - 22.02.2007 та 20.09.2007, внесення рішення засновників щодо припинення юридичної особи - 08.12.2010, державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації - 20.06.2011 (а.с. 28-29).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що в середині 2000-х років він разом з відповідачем ОСОБА_2 займались фермерством та орендували окремі виробничі приміщеннями ТОВ «Водник», яке займалось ремонтом глибинних насосів. В зв`язку з низькою рентабельністю засновники даного товариства вирішили закрити його. В зв`язку з цим він разом з відповідачем фактично викупили у колишніх засновників ТОВ «Водник» їх частки, в наслідок чого були внесені зміни в Статут та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виступили співзасновниками даного товариства, а гроші, що бути сплачені ними за частки колишніх співвласників по суті стали статутним капіталом оновленого товариства.

В подальшому він та відповідач вирішити припинити діяльність товариства та зв`язку з наміром відповідача виїхати за кордон, ними було прийнято спільне рішення про виділення у власність позивача нерухомого майна колишнього підприємства.

Позивач дотепер опікується долею даної нерухомості, ремонтує її та використовує у своїй фермерській діяльності, однак позбавлений можливості оформити своє право на неї через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що на початку 1990-х років було ліквідовано Михайликівську дільницю водгоспу та на її базі створено мале підприємство «Водник», засновниками якого стали члени трудового колективу даної дільниці.

Основною діяльністю підприємства була діяльність з ремонту глибинних водяних насосів. В подальшому підприємство змінило організаційно-правову форму та стало Товариством з обмеженою відповідальністю. Кількість його засновників поступово зменшилось до 2-х осіб, оскільки інші засновки-працівники з часом звільнялись з роботи та передавали свої частки іншим засновникам. Останні чотири роки діяльності товариства свідок займав посаду його директора.

В подальшому місцеві мешканці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявили бажання придбати нерухоме майно товариства, викупивши частки засновників. В наслідок цього було зареєстровано новий статут ТОВ «Водник», а його співзасновниками стали двоє вищевказаних громадян.

Жодних цінних паперів при зміні засновників чи переході часток у капіталі підприємства не видавалось.

Фактично аналогічні показання надала свідок ОСОБА_5 , яка працювала у малому підприємстві «Водник» бухгалтером. Остання також повідомила, що МП «Водник» було створено на базі ліквідованої Михайликівської дільниці контори матеріально-технічного забезпечення «Полтавамеліоводхгоспу». Даному підприємству на підставі акту передачі були передані основі засоби ліквідованої дільниці, зокрема ряд виробничих приміщень, а саме склади, майстерня, ковальський цех, гуртожиток, який складався з декількох кімнат та фактично використовувався як контора (адміністративна будівля).

В процесі діяльності мале підприємство було перетворено в ТОВ «Водник» та приблизно в 2005 році припинило свою діяльність. Ліквідація була здійснено на підставі рішення засновників, через нерентабельність. Жодних боргів товариство не мало, всі документи з приводу його діяльності були передані до архівної установи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про підприємництво» від 07 лютого 1991 року (в редакції на момент створення МП «Водник) з метою створення сприятливих організаційних та економічних умов для розвитку підприємництва держава на умовах і в порядку, передбачених чинним законодавством, надає земельні ділянки, передає підприємцю державне майно (виробничі та нежилі приміщення, законсервовані й недобудовані об`єкти та споруди, невикористовуване устаткування), необхідні для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року (в редакції на момент створення МП «Водник) суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про власність» об`єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Згідно з ч.2 ст. 37 вказаного Закону разі прийняття державним органом, уповноваженим управляти державним майном, рішення про реорганізацію або ліквідацію державного підприємства, трудовий колектив має право вимагати передачі підприємства в оренду або перетворення його в інше підприємство, засноване на колективній власності.

В період з 01 жовтня 1991 року до 17 червня 2016 року діяв Закон України «Про господарські товариства» (далі Закон № 1576-XII), який частково втратив чинність на підставі Закону «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06.02.2018.

При розгляді справи судом застосовуються норми вказаного закону в редакції, що діяла до моменту припинення ТОВ «Водник».

Так, відповідно до ст. 1 Закону «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно ст. 12 Закону товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1576-XII припинення діяльності товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Майно, передане товариству учасниками у користування, повертається у натуральній формі без винагороди (ч.2 ст. 21 Закону № 1576-XII.

Ліквідація товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинило свою діяльність, з моменту внесення запису про це до державного реєстру (ст. 22 Закону № 1576-XII).

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону № 1576-XII товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами

Частиною 1 статті 53 Закону № 1576-XII передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частиною 1 статті 58 Закону № 1576-XII визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до статей 41, 51 Закону № 1576-XII до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю поміж іншого віднесено прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та оцінивши в сукупності та зв`язку надані в розпорядження суду докази, які він визнає належними, допустимими та достатніми, суд встановив, що в квітні 1991 року на базі ліквідованої Михайликівської дільниці контори матеріально-технічного забезпечення «Полтавамеліоводхгосп» було створене науково-виробниче мале підприємство «Водник» змішаної форми власності, якому на підставі відповідних розпорядчих документів передані наявні засоби, машини, механізми, матеріальні ресурси ліквідованої установи, зокрема ряд виробничих приміщень: будівля центрального складу, майстерня, ковальсько-зварювальний цех, гуртожиток цегляний, які стали основою для підприємницької діяльності новоствореного малого підприємства.

В процесі підприємницької діяльності була змінена організаційна правова форма господарського товариства з малого підприємства на товариство з обмеженою відповідальністю.

В ході внесення змін до складу засновників ТОВ «Водник» його співзасновниками (учасниками) стали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На загальних зборах засновників ТОВ «Водник» 07 грудня 2010 вищевказаними особами було прийнято рішення про припинення діяльності товариства та створення ліквідаційної комісії, а 31 березня 2011 року - про передачу основних засобів товариства: приміщення складу, ковальського цеху, технічної майстерні, гуртожитку одному із співзасновників ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 здійснено заходи із виготовлення технічної документації на вказані будівлі, однак державним реєстратором йому відмовлено у реєстрації права власності на дане нерухоме майно через відсутність належних правовстановлюючих документів (а.с. 41-42).

Суд вважає, що вищевказане нерухоме майно правомірно перейшло у власність позивача ОСОБА_6 , однак він позбавлений можливості здійснити державну реєстрації свого права власності на нього через відсутність відповідних правовстановлюючих документів. Відсутність таких документів пов`язана з тим, що вищевказане нерухоме майно було передано з державної власності в колективну власність новоствореного МП «Водник (в подальшому ТОВ «Водник») в 1991 році, тобто в період розпаду СРСР та створення незалежної української держави, коли фактично не існувало законодавчої бази, яка б належно та детально регулювала такі правовідносини.

Разом з цим, відсутність правовстановлюючих документів на дане майно не повинна перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні його конституційного права власності щодо нього, а отже суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що на стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягав, їх розподіл судом не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право приватної власності на наступне нерухоме майно:

- комплекс будівель та споруд виробничого призначення, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з майстерні (літ. - А-1), складу (літ. Б-1);

- комплекс будівель та споруд виробничого призначення, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складається зі складу (літ. А-1), складу (літ. Б-1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та вручено (направлено) учасникам справи 24 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап