Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1952/25

Провадження № 2/126/1158/2025

"26" грудня 2025 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Діджи Фінанс" звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами з тих підстав, що як стверджує, що 28.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) та ОСОБА_1 укладено угоду № 200518205 щодо кредитування (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 6622,36 грн. з встановленим строком користування з 28.04.2016 по 28.05.2017, а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Також, 28.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) та ОСОБА_1 укладено угоду № 200518164 щодо кредитування (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 8439,40 грн. з встановленим строком користування з 28.04.2016 по 28.05.2017, а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону).

Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитних договорів щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Станом на 19.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 200518205 від 28.04.2016 становить 20140,84 грн., з яких: 6622,36 грн. - заборгованість за кредитом, 13518,48 грн. - заборгованість за відсотками.

Станом на 19.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором № від 28.04.2016 становить 25661,53 грн., з яких: 8439,40 грн. - заборгованість за кредитом, 17222,13 грн. - заборгованість за відсотками.

Господарські операції на підставі договору № 200518205 від 28.04.2016 та № від 28.04.2016, в тому числі розрахунок заборгованості, проводились ПАТ "Банк Михайлівський".

За змісто норм закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Заборгованість відповідачки за кредитним договором № 200518205 від 28.04.2016 становить 20140,84 грн. Сума збитків з урахуванням 3 % річних - 1811,03 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 4404,09 грн. Разом заборгованість становить - 26355,96 грн.

Заборгованість відповідачки за кредитним договором № 200518164 від 28.04.2016 становить 25661,53 грн. Сума збитків з урахуванням 3 % річних - 2307,43 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 5611,26 грн. Разом заборгованість становить - 33580,22 грн.

Всього заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами становить 59936,18 грн.

Щодо строків позовної давності представник позивача зазначає наступне.

Приналежність права вимоги за вищезазначеним кредитним договором який був предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020 укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський», та ТОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі - ТОВ «ФК «Плеяда»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі - ТОВ «ФК «Фагор»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО); Національного банку України (далі - НБУ), про застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Суть спору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 30.05.2016 № 37 затверджено результати проведеної перевірки, наведені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників), яке у подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 № 1. Посилаючись на нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, зважаючи на положення ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, визначено зокрема:

- застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.

Оригінали документів, а саме: кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 не були передані ТОВ «Діджи Фінанс». Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор», лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс».

Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування (анкета Боржника, надані ним ідентифікаційні дані, що свідчать про виявлення сторони інтересу в укладенні такої угоди та інших документів, які свідчать про наявність правовідносин щодо кредитування між Боржником та Банком) унеможливлювала реалізацію прав позивача на звернення до суду із захистом своїх власних інтересів. Лише після отримання таких документів, Позивач почав здійснювати процедури задля захисту власних інтересів (надсилання претензії).

Тому, враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, на думку представника позивача має бути продовженим, та у даному випадку заява про застосування строків позовної давності буде передчасна.

Крім того, введення в Україні режиму воєнного стану 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом. Згідно розділу «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи вищевикладене представник позивача просить: поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за договором № 200518205 від 28.04.2016 у загальному розмірі 26355,96 грн., яка складається з: суми заборгованості - 20140,84 грн., суми інфляційних втрат - 4404,09 грн., суми 3 % річних - 1811,03 грн. та заборгованість за договором № 200518164 від 28.04.2016 в загальному розмірі 33580,22 грн., яка складається з: суми заборгованості - 25661,53 грн., суми інфляційних втрат - 5611,26 грн., суми 3 % річних - 2307,43 грн., а всього 59936,18 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідачка ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Всі зобов`язання за кредитним договором були нею виконані в повному обсязі. Кредитні кошти повністю повернуті в 2017 році. Крім того, відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. Позивач звернувся з позовом через вісім з половиною років після виникнення правовідносин. У зв`язку з цим просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності, передбачені ст. 266 ЦК України та відмовити в задоволенні позову. Крім того, відповідачкою надано довідку ТОВ "ФК "Фагор" від 25.07.2017, відповідно до якої ТОВ "ФК "Фагор", що станом на 25.07.2017 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ "Банк Михайлівський" клієнту ОСОБА_1 за договором № 200518164 від 28.04.2016, повідомляє клієнта, що станом на 25.07.2017 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) та ОСОБА_1 укладено угоду № 200518205 щодо кредитування (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 6622,36 грн. з встановленим строком користування з 28.04.2016 по 28.05.2017, а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Також, 28.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) та ОСОБА_1 укладено угоду № 200518164 щодо кредитування (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 8439,40 грн. з встановленим строком користування з 28.04.2016 по 28.05.2017, а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) було укладено договір про відступлення прав вимоги, що підтверджується договором про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року.

Згідно Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників, у тому числі і відповідачки ОСОБА_1 .

Згідно рішення Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року визнано відсутнім у ТОВ «ФК «плеяда» будь-яких майнових прав до боржників, перелік яких зазначений у договорі факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 грудня 2022 року ВП № 66483131 виконавче провадження про зобов`язання ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 закінчено у зв`язку із виконанням його у повному обсязі приватним виконавцем.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 січня 2023 року ВП № 66491947 виконавче провадження про зобов`язання ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 закінчено у зв`язку із надходженням заяви стягувача про виконання боржником станом на 23 грудня 2022 року у повному обсязі умов виконавчого документа.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором № 200518205 від 28.04.2016 у загальному розмірі 26355,96 грн., яка складається з: суми заборгованості - 20140,84 грн., суми інфляційних втрат - 4404,09 грн., суми 3 % річних - 1811,03 грн. та заборгованості за договором № 200518164 від 28.04.2016 в загальному розмірі 33580,22 грн., яка складається з: суми заборгованості - 25661,53 грн., суми інфляційних втрат - 5611,26 грн., суми 3 % річних - 2307,43 грн., а всього 59936,18 грн., зі встановленим строком користування (строк кредиту) з 28.04.2016 по 28.05.2017.

З позовною заявою ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду 28.08.2025.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку із спливом позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500.

Тобто, з березня 2020 року строки позовної давності продовжені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни.

Суд зауважує, що введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом.

Окрім того, згідно розділу «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк його дії.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов поданий у строки, визначені законом, та вони позивачем не пропущені, оскільки строк дії договорів діяв до 28.05.2017, а тому строк звернення до суду з позовом спливав 28.05.2020, на яку припадає продовження дії таких строків позовної давності.

Відповідно до довідки ТОВ "ФК "Фагор" від 25.07.2017, ТОВ "ФК "Фагор", ідентифікаційний код 40202955, що станом на 25.07.2017 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ "Банк Михайлівський" клієнту ОСОБА_1 за договором № 200518164 від 28.04.2016, повідомляє клієнта, що станом на 25.07.2017 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв`язку з вищезазначеним, позов в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованості за договором № 200518164 від 28.04.2016 в загальному розмірі 33580,22 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованості за договором № 200518205 від 28.04.2016 в загальному розмірі 26355,96 грн. суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, в передбачений у договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 26355,96 грн., яка складається з: суми заборгованості - 20140,84 грн., суми інфляційних втрат - 4404,09 грн., суми 3 % річних - 1811,03 грн., тому позов в цій частині є законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо судових витрат.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволенню позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору та на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху ще 2422,40 грн. судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 43,97 %, тому на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2130,26 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідачки 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача разом з позовної заявою подано до суду: договір про надання правової допомоги № 26 від 15 лютого 2024 року, додаткову угоду від 15 лютого 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 26 від 15 лютого 2024 року, Детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого вбачається, що адвокатом надано наступні послуги: «Підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості» на загальну суму 7000 грн.

Таким чином, заявником подано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням доведеності понесених витрат на правову допомогу, а також враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом юридичних послуг позивачу та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених, або тих які будуть понесені стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, а також співрозмірність із характером справи та її складністю і виконаною роботою, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» вказаних витрат, зокрема, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 3077,90 грн.

На підставі ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за договором № 200518205 від 28.04.2016 в розмірі 26355,96 грн., яка складається з: суми заборгованості - 20140,84 грн., суми інфляційних втрат - 4404,09 грн., суми 3 % річних - 1811,03 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" 2130,26 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" 3077,90 грн. витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь