Справа № 570/5845/24
Номер провадження 2/570/373/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши мирову угоду сторін при проведенні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) підготовчого засідання по цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації,

у с т а н о в и в:

покликаючись на наявність спору щодо спільного майна подружжя, позивач у поданій до суду 11 листопада 2024 року позовній заяві просить поділити спільне майно подружжя, а саме: виділити відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку №:05:025:0664, площею 0,0964 га, вид цільового призначення - 02.01., вартістю 2 481 534 грн. 00 коп. та об`єкт незавершеного будівницва незавершеного будівництва житлового будинку та господарських приміщень за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Бармаки, Великожитинська сільська рада на земельній ділянці площею 0,0964 га, кадастровий номер :05:025:0664, вартістю 3 722 301 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 680 942 грн. 10 коп. з яких: 3 101 917 грн. 50 коп. грошова компенсація вартості 1/2 земельної ділянки №:05:025:0664, площею 0,0964 га, вид цільового призначення - 02.01. та об?єкту незавершеного будівництва житлового будинку та господарських приміщень за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Бармаки Великожитинська сільська рада на зазначеній земельній ділянці; 579 024,60 грн. - грошова компенсація вартості 1/2 за відчужений відповідачем автомобіль - AUDI А6, 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

09 січня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 і ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2025 року об`єднані первісна та зустрічна позовні заяви у одне провадження.

16 грудня 2025 року сторони подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі, оскільки вони врегулювали спір на основі взаємних поступок, погодивши грошову компенсацію та судові витрати.

У поданих до суду заявах сторони та їх представники підтвердили, що всі викладені умови мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, з наслідками її укладення вони ознайомлені, просять її затвердити, а провадження у справі закрити.

Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, вважає, що можливо розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд застосував такі норми матеріального права.

Норми ст.57, 60 СК встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Зокрема, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч.1 ст.70 СК України встановлює, що у разі поділу вказаного майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України /ч.4 ст.71 СК України/.

Суд застосував такі норми процесуального права.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

Згідно з ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Суд дійшов таких висновків.

За змістом вказаної статті процесуального закону мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з`ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Сторони не заперечують, що майно придбане у шлюбі за спільні кошти подружжя. Закон не містить будь-яких застережень стосовно того, на кого зареєстроване майно. Доказів про те, що хтось з сторін у більшій частині приймав участь у його придбанні, суду не надано.

Сторони стверджують, що на дату укладання даної мирової угоди всі спірні правовідносини між сторонами є врегульованими. За невиконання чи неналежне виконання умов даної мирової угоди сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством України. Сторони підтверджують, що ця мирова угода є підставою для закриття провадження у цивільній справі. Усі правовідносини, що виникають з цієї мирової угоди або пов`язані із нею, у тому числі пов`язані із діяльністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цієї мирової угоди, тлумаченням її умов, визначенням наслідків недійсності або порушення мирової угоди, регламентуються цією мировою угодою та відповідними нормами чинного в Україні законодавства. Сторони стверджують, що їм відомі правові наслідки укладення мирової угоди та підтверджують, що метою укладення цієї мирової угоди і було саме досягнення цих правових наслідків. Ця мирова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та визнання судом і діє протягом строку, що є достатнім для реального та належного виконання сторонами своїх обов`язків за цією мировою угодою з урахуванням строків, передбачених мировою угодою.

Враховуючи наведені обставини і вимоги процесуального закону, а також те, що мирова угода не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що заява, яка подана та підписана сторонами, яким відомі передбачені ст.256 ЦПК України наслідки закриття провадження у справі, із урахуванням вимог ст.44, 49, 142, 255 ЦПК України та принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), підлягає задоволенню, а тому мирова угода може бути прийнята судом із закриттям провадження у справі. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У випадку невиконання добровільно сторонами умов цієї мирової угоди, вона має силу виконавчого документу та виконується примусово у визначеному законом порядку.

Питання відшкодування судових витрат умовами мирової угоди вирішувалося, сторони погодили, що всі витрати по справі, в тому числі, на правничу допомогу, оплату експертних досліджень, сплату судового збору та інші, понесені сторонами, покладаються на сторону, яка їх понесла і відшкодуванню іншою стороною не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись ст.260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

затвердити мирову угоду по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, відповідно до умов якої:

в порядку поділу майна, визнати право за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) по 1/2 ідеальних часток у земельній ділянці площею 0,0964 га, кадастровий номер :05:025:0664, вид цільового призначення - 02.01. (Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), за адресою: АДРЕСА_1 , та розміщеному на ній об?єкті незавершеного будівництва житлового будинку та господарських приміщень (відсоток готовності -73%), без їх реального поділу та залишенням їх у спільній частковій власності.

Сторони відмовляються від решти позовних вимог у справі №570/5845/24, які не охоплені даною мировою угодою.

Сторони гарантують (підтверджують) одна одній, що ця мирова угода укладається на взаємовигідних для сторін умовах, відповідає їх інтересам, спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені в ній, волевиявлення сторін є вільним, цілеспрямованим, свідомим, добровільним та без будь-якого примусу, обману, насильства, чи впливу тяжких обставин та відповідає їхнім дійсним намірам.

Сторони підтверджують, що їм відомі, роз?яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження судом цієї мирової угоди, передбачені ст.207, 208 ЦПК України, та розуміють положення ч.2 ст.256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет спору з тих самих підстав не допускається.

Сторони стверджують, що вони мають повний обсяг цивільної дієздатності та правоздатності (повноважень) для укладення та підписання цієї мирової угоди.

Умовами цієї мирової угоди не порушуються права та інтереси будь-яких третіх осіб.

Всі витрати по справі, в тому числі, на правничу допомогу, оплату експертних досліджень, сплату судового збору та інші, понесені сторонами, покладаються на сторону, яка їх понесла і відшкодуванню іншою стороною не підлягають.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.