Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2905/25
Номер провадження2/173/1603/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

повне

24 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Салтикової С.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовною заявою Верхівцевської міської ради в особі Служби у справах дітей Верхівцевської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 має неповнолітню доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він злісно не виконує батьківських обов`язків, не бажає займатися вихованням та утриманням своєї дитини. Мати дитини, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ОСОБА_3 з покійною ОСОБА_5 були розлучені та вже понад 10 років дівчинка з батьком, ОСОБА_3 взагалі не спілкувалася та навіть не знала його місце проживання. 02 липня 2025 року неповнолітня ОСОБА_2 , була тимчасово влаштована до родини ОСОБА_2 та є її рідним братом, з ним вона і хоче надалі проживати. В даному будинку для неповнолітньої ОСОБА_6 є власна кімната, яка облаштована спальним місцем, шафою та місцем для навчання. У ОСОБА_6 є одяг та взуття. В будинку, де мешкає ОСОБА_3 , її батько, для неповнолітньої ОСОБА_6 нічого немає, ні ліжка, ні постільної білизни, ні шафи, де б дитина могла зберігати свої речі.

Відповідач жодного інтересу до дитини не проявляв, коли вона ще проживала разом з матір`ю, не бажав приймати участі у її житті, жодного піклування про дитину не проявляв, не цікавився її життям, станом здоров`я, не відвідував її, тобто свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками.

Враховуючи зазначене, вважає, що невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Провадження у справі відкрито 24.10.2025.

Ухвалою від 03.12.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що його колишня дружина вирішила виховувати доньку сама, вона заборонила йому з`являтися за її місцем мешкання. До органу опіки та піклування з цього приводу він не звертався. До школи він до доньки не приходив, був лише один раз і це було давно. Заявив, що нехай донька буде проживати з ОСОБА_7 , якщо вона хоче. Коли в неї буде бажання, то він може зустрітися з донькою та поспілкуватися або чимось допомогти. Аліменти на утримання доньки він сплачував.

Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що хотів би, щоб його сестра, ОСОБА_8 , проживала разом із ним, а батька було позбавлено батьківських прав, так як він психічно неврівноважений, в нього немає умов для її проживання з ним. В будинку, де він проживає разом із ОСОБА_6 , раніше з ними проживала мати, але цей будинок не був оформлений на матір, тому в даний час він займається оформленням будинку на себе. В будинку є всі умови для проживання сестри, є вода, газ, опалення та все інше необхідне для неї. Він працює. У них з сестрою добрі, гарні стосунки, він їй у всьому допомагає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має неповнолітню доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 17.11.2010.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно наказу Служби у справах дітей Верхівцевської міської ради № 78 від 02 липня 2025 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була тимчасово влаштована до родини громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 6 місяців, до 02 січня 2026 року.

Службою у справах дітей Верхівцевської міської ради 02 липня 2025 року було обстежено умови проживання родини громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією акту обстеження умов проживання. Було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає разом з рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку газове опалення, централізоване водопостачання та є електроенергія. На час відвідування в будинку було чисто та всі речі охайно складені. В даному будинку для неповнолітньої ОСОБА_6 є власна кімната, яка облаштована спальним місцем, шафою та місцем для навчання. У ОСОБА_6 є одяг та взуття.

Відповідно до копії акту № 136 від 15.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із заявником та його сестрою за даною адресою також проживала мати, ОСОБА_4 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 . За опитуванням сусідів, встановлено, що ОСОБА_4 самотужки виховувала дітей, з чоловіком була розлучена. Батько ОСОБА_3 дітей не відвідував, вихованням не займався по відношенню до доньки, ОСОБА_2 , батьківські обов`язки не виконував. Натомість доглядом, вихованням та навчанням дитини фактично займалася мати та старший брат, ОСОБА_2 , який проживав разом з матір`ю та сестрою, про що також свідчать сусіди.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Соколівською гімназією Верхівцевської міської ради від 08 серпня 2025 року, ОСОБА_6 навчалася в даній школі з 2016 по 2022 навчальний рік. За період навчання дівчинка мала середній та достатній рівень досягнень, надавала перевагу предметам гуманітарного циклу. Навчалася в міру своїх можливостей. Брала участь у суспільно-корисній праці. Доручення учнівського колективу, класного керівника виконувала вчасно та добросовісно. Була стримана та врівноважена. Учениця проживала разом матусею та братом. Мати дівчинки цікавилася навчанням доньки і відповідально ставилася до її виховання, завжди відвідувала батьківські збори, брала активну участь у житті класу. До школи ОСОБА_6 ходила систематично, завжди виконувала домашнє завдання та мала охайній зовнішній вигляд. Тато мешкав окремо і вихованням доньки не займався.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Верхівцевським ліцеєм № 1 Верхівцевської міської ради ОСОБА_6 навчається у ліцеї з 01 вересня 2022 року (з 7 класу). Дівчинка володіє учбовим матеріалом на середньому та достатньому рівнях. ОСОБА_4 , приділяла належну увагу вихованню доньки. Цікавилася її навчанням та поведінкою, відвідувала школу, загальношкільні збори та свята, підтримувала зв`язок з класним керівником та фінансово утримувала. Батько не цікавився життям ОСОБА_9 та участі в шкільному житті не приймав.

Відповідно до листа «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради» від 08 серпня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задекларована КП «КНП «Центральна лікарня» КСР» в сімейним лікарем ОСОБА_10 . На огляд лікаря ОСОБА_2 супроводжувала мати. Лікарські рекомендації виконувалися в повному обсязі. Захворювань, які можуть бути викликані несприятливими соціально-побутовими умовами не має. Батько, ОСОБА_3 , на прийом до лікаря з донькою не приходив, станом здоров`я доньки не цікавився.

Службою у справах дітей Верхівцевської міської ради спільно з КУ «ЦНСП» та інспектором СЮП, 17 липня 2025 року було обстежено умови проживання родини громадянина ОСОБА_3 , що підтверджується копією акту обстеження умов проживання. Було встановлено, що ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В будинку пічне опалення, є електроенергія та вода з криниці. ОСОБА_3 в даному будинку винаймає лише одну кімнату, в якій з меблів лише один стіл та одне ліжко, а на підлозі немає ніякого покриття. Він готує їжу на маленькій дорожній плиті, на час відвідування з готової їжі нічого не було та запасів продуктів харчування взагалі немає. В даному будинку для неповнолітньої ОСОБА_6 нічого немає, ні ліжка, ні постільної білизни, ні шафи, де б дитина могла зберігати свої речі.

Відповідно до копії виписки з рішення суду від 12.01.2017 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнено аліменти на утримання двох дітей: сина - ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Також відповідно до наданих довідок вбачається, що з прибутку ОСОБА_3 було здійснено відрахування в рахунок стягнення аліментів, наявна заборгованість зі сплати аліментів.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, а саме близько десяти років, свідомо ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки, не піклувався про її фізичний, психічний та духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги в повному обсязі, аліменти сплачував нерегулярно та не в повному розмірі, не підтримував із дитиною контакт і фактично не брав участі в її житті..

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 10.09.2025 за № 178 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дитини ОСОБА_2 », вирішено визнати доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При цьому, відповідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Неповнолітня ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вони з братом проживають разом, вона навчається. Батькові мати дозволяла спілкуватися з нею, тобто донькою, але він не бажав цього робити. Декілька разів вона його лише бачила, тоді коли вони з мамою десь їхали, так як батько працює на залізничному вокзалі. В той момент вона хотіла з ним спілкуватися, а він ні. Хоче й надалі проживати разом із братом, так як у них дуже добрі стосунки.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час фактично не виконує батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої дитини. Протягом більше десяти років він не підтримував спілкування з дочкою, не брав участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не цікавився умовами її проживання та станом здоров`я, у зв`язку з чим між батьком і дитиною були повністю втрачені сімейні зв`язки.

Такий спосіб життя та ставлення відповідача до власної дитини об`єктивно здатні негативно впливати на її подальший розвиток і долю, оскільки позбавляють дитину належної батьківської уваги та підтримки.

Суд також бере до уваги, що відповідач не забезпечив та не створив мінімально необхідних умов для проживання дитини за місцем свого проживання, що свідчить про його фактичну неготовність виконувати обов`язки батька. За таких обставин перебування дитини з батьком не відповідатиме її найкращим інтересам та може становити для неї небезпеку з огляду на відсутність належних умов для життя, виховання та розвитку.

З огляду на викладене, суд оцінює поведінку відповідача як таку, що суперечить інтересам дитини, а позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим, необхідним та таким, що відповідає принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням того, що на час розгляду справи, мати неповнолітньої доньки, на користь якої було стягнуто аліменти померла, суд вважає за можливе стягнути аліменти на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, чи фізичної особи - опікуна, на утриманні якої буде знаходитися дитина.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Пунктом 12 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Оскільки позивачем не сплачено судовий збір при зверненні до суду із вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Верхівцевської міської ради в особі Служби у справах дітей Верхівцевської міської ради (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул. Центральна, 75, ) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, чи фізичної особи - опікуна, на утриманні якої буде знаходитися дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Передати неповнолітню дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Службі у справах дітей Верхівцевської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Повний текст рішення складений 29 грудня 2025 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв