УХВАЛА

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 935/2232/19

провадження № 61-16021ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., розглянув клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

2. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області

від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,

у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області

від 13 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Розгляд справи у Верховному Суді

4. Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі (провадження № 61-12806ск20).

5. Ухвалою від 06 жовтня 2022 року Верховний Суд відмовив у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного

суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови

Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі (провадження № 61-9535ск22).

6. Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 17 квітня 2024 року, від 16 травня 2024 року, від 18 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-18205во23, № 61-5374во24, № 61-6831во24, № 61-8573во24).

7. Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Дії заявника визнано зловживанням процесуальними правами (провадження № 61-9657во24).

8. Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 908,40 грн (провадження № 61-11513во24).

9. Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада та 24 грудня 2024 року,

від 27 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області

від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі залишено без розгляду та повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3 028,00 грн (провадження № 61-15349во24, № 61-16907во24, № 61-1007во25).

10. Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, а також скасування ухвал Верховного Суду про накладення штрафу повернуто заявнику (провадження № 61-2655во25).

11. Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 для перегляду за виключними обставинами з підстав, передбачених

пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, у справі за позовом

ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявникові (провадження № 61-2655во25).

12. Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також ухвал Верховного Суду від 15 серпня та 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу в цій справі повернуто заявникові (провадження № 61-3701во25).

13. Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі (провадження

№ 61-4608ск25).

14. Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також ухвал Верховного Суду від 15 серпня та 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу в цій справі повернуто заявникові (провадження № 61-5019во25).

15. Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2025 року, скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року та

21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу, а також про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявнику (провадження № 61-6394во25).

16. Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування (провадження № 61-5859ск25).

17. Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 травня 2025 року повернуто заявнику (провадження № 61-7252во25).

18. Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі (провадження № 61-8203ск25).

19. Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 року повернуто заявнику (провадження № 61-9170во25).

20. Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, у справі за позовом

ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, повернуто заявнику (провадження № 61-10326во25).

21. Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 року та клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто особі, яка її подала (провадження № 61-11696во25).

22. Ухвалою від 22 жовтня 2025 року Верховний Суд заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 17 вересня 2025 року у цій справі повернув особі, яка її подала (провадження № 61-12934во25).

23. Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (провадження

№ 61-12904ск25).

24. Ухвалою від 19 листопада 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року, а також за касаційною скаргою на ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року,

21 листопада 2024 року, 27 січня 2025 року у цій справі

(провадження № 61-14256во25).

25. Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2025 року визнано подання клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі зловживанням процесуальними правами та повернуто особі, яка його подала. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету штраф у розмірі

9 084,00 грн (провадження № 61-14253ск25).

26. Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області, в особі Коростишівської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування (провадження 61-15372ск25).

27. Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року визнано подання заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 19 листопада 2025 року за виключними обставинами та скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - зловживанням процесуальними правами у зв`язку з чим повернено це клопотання особі, яка його подала. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету України штраф у розмірі 9 084,00 грн (провадження № 61-15282во25).

Короткий зміст клопотання про забезпечення позову

28. 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 в дев`ятий раз звернувся до Верховного Суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову за правилами окремого провадження для захисту права інтелектуальної власності та збереження доказів, зобов`язати банк розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб. Просив, щоб Верховний Суд притягнув винних осіб до відповідальності.

29. У своєму клопотанні заявник також посилався, що ухвала Верховного Суду від 28 листопада 2025 року підлягає перегляду у зв`язку з виключними обставинами у зв`язку з встановленням вироком суду, що набрав законної сили, вини суддів у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: торгівлі людиною, внаслідок якого було постановлено ухвалу Верховного Суду від 28 вересня 2020 року.

Позиція Верховного Суду

30. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

31. За змістом частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

32. Відповідно до частини першої статті 36, пунктів 1, 5 частини другої

статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції.

33. Згідно статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

34. Суд касаційної інстанції діє в порядку та в межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V ЦПК України, відповідно до положень якої на відміну від положень глави 10 розділу I та глави 1 розділу V ЦПК України не передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження.

35. У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 333/2736/18 сформульовано висновок, що «вирішення питання про забезпечення позову (зустрічного забезпечення, скасування зустрічного забезпечення або скасування заходів забезпечення позову) правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься. Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання щодо забезпечення позову (зустрічного забезпечення, скасування зустрічного забезпечення або скасування заходів забезпечення позову) на цій стадії розгляду справи».

36. Оскільки в Главі 2 Розділу V цього Кодексу не передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження, то у разі надходження відповідної заяви її повертають заявникові.

37. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

38. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

39. Так, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті

44 ЦПК України).

40. Наведена вище хронологія звернень ОСОБА_1 свідчить про те, що заявник у цій справі вже неодноразово звертався до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із однотипною заявою про застосування заходів забезпечення позову, розгляд якої не входить до повноважень Верховного Суду, про що судом касаційної інстанції неодноразово зазначено в ухвалах від 15 квітня 2025 року (провадження № 61-4608ск25), від 25 квітня 2025 року (провадження № 61-5019во25), від 22 травня 2025 року (провадження № 61-6394во25), від 27 травня 2025 року (провадження № 61-5859ск25), від 10 липня 2025 року (провадження № 61-8203ск25), від 17 вересня 2025 року (провадження № 61-11696во25), від 03 листопада 2025 року (провадження № 61-12904ск25), від 28 листопада 2025 року (провадження № 61-14253ск25).

41. ОСОБА_1 звертався до Верховного Суду про забезпечення позову як окремо, так і в поєднанні із заявами про перегляд судових рішень за виключними обставинами, навіть після роз`яснень суду про те, що розгляд таких заяв не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

42. Ухвалою від 25 квітня 2025 року суд касаційної інстанції вже визнав аналогічне звернення, зокрема, подання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову проявом зловживанням процесуальними правами відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України.

43. Ухвалою від 28 листопада 2025 року Верховний Суд визнав подання клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення цього позову зловживанням процесуальними правами, що в силу вимог частини третьої

статті 44 ЦПК України стало підставою для повернення такого клопотання та застосування заходів процесуального примусу.

44. Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 143 ЦПК України).

45. Статтею 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

46. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

47. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 01 січня становить 3 028,00 грн.

48. Враховуючи те, що в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2025 року Верховний Суд роз`яснював ОСОБА_1 положення статті 44 ЦПК України, а в ухвалі від 28 листопада 2025 року Верховний суд визнав подання клопотання

ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення цього позову зловживанням процесуальними правами, проте заявник дев`ятий раз звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про забезпечення позову, Верховний Суд дійшов висновку, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу з метою запобігання подальшому зловживанню процесуальними правами у вигляді накладення штрафу у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 084,00 грн.

49. Верховний Суд нагадує, що відповідно до частини другої статті 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

50. Відповідно до частини п`ятої статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись статтями 44, 143, 144, 148, 149, 400 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати подання клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - зловживанням процесуальними правами у зв`язку з чим повернути це клопотання особі, яка його подала.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у дохід державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, адреса: вул. Липська, 18/5,

м. Київ; ) штраф у розмірі 9 084,00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ступак