ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 179/941/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р.

29 грудня 2025 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., відповідачки ОСОБА_1 представника відповідача адвоката Срібненко О.М., третьої особи ОСОБА_2 , представника третьої особи адвоката Орлової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітньої доньки ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського району Дніпропетровської області Лимар Єгор Володимирович, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права спадкування

В С Т А Н О В И В

22.07.2025 року до Петриківського райсуду Дніпропетровської області надійшла з Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю зазначена цивільна справа.

В позові позивачка посилається на те, що вона ОСОБА_3 у 2018 році познайомилась із ОСОБА_5 а з січня 2019 року вона з ним стали проживати разом, з усіма притаманними сім`ї рисами, мали всі взаємні права та обов`язки подружжя, кохали один одного, турбувались один про одного, мали загальний бюджет, вели спільне господарство, але шлюб не реєстрували, оскільки не вважали, що реєстрація шлюбу є запорукою щасливої родини, якою ми були протягом всіх років спільного життя. Спільних дітей від фактичних шлюбних відносин не мали. Від попередніх відносин ОСОБА_5 мав доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківство відносно якої було визнано рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2013 року , однак жодних родинних відносин з дитиною чоловік ніколи не підтримував. Позивачка з ОСОБА_5 постійно проживали у належному йому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , займалися благоустроїм спільного життя, придбавали необхідні речі для родини: меблі, предмети побуту та інше.

ОСОБА_5 мав тяжке захворювання - цукровий діабет другого типу, а також ряд супутніх хвороб. З 01 серпня 2021 року йому повторно була встановлена друга група інвалідності від загального захворювання. З часом стан здоров`я ОСОБА_5 став погіршуватись, розвинулась діабетична ангіопатія, гіпертонія третьої стадії, у чоловіка значно погіршився зір та хода, він. перебував у безпорадному стані і не міг вже обходитись без її допомоги, вона підтримувала ОСОБА_5 і в усьому йому допомагала, надавала моральну та матеріальну підтримку, бо його пенсії було недостатньо для довгострокового лікування, а працювати він не міг за станом здоров`я. Вона здійснювала догляд за чоловіком протягом значного часу і це дає їй право на отримання спадщини разом із спадкоємцями першої черги

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому будинок і автомобіль. У встановленому законом порядку вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського району Дніпропетровської області Лимар Є.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа, але для отримання свідоцтва про право на спадщину потрібно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і змінити черговість одержання права на спадкування, оскільки спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його неповнолітня донька ОСОБА_4 , тому просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з січня 2019 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінити черговість одержання права на спадкування з 4 черги за законом, на право спадкування разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2025 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 (а.с. 184-185 том 1).

Позивачка ОСОБА_3 в підготовче засідання не явилась.

Представник позивачки адвокат Сафронов О.С. в підготовче засідання не явився, надав заяву про те, що він не заперечує призначити справу до судового розгляду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Від відповідачки ОСОБА_1 у підготовче засідання надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вона не визнала, просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є донькою спадкодавця ОСОБА_5 , має право на спадкування у першу чергу. Відповідач ОСОБА_3 працювала у ОСОБА_5 прибиральницею та інколи готувала йому їжу, з`явилася у будинку ОСОБА_5 у 2024 році. Кравець ОМ. Важко хворів, але не був у безпорадному стані, навпаки, він особисто вживав всіх заходів і добровільно надавав допомогу своїй донці ОСОБА_6 , тобто особисто керував своїми діями, був здатний самостійно виконувати свої обов`язки, останні 2 місяці до смерті 18.04.2025 здійснив переказ ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн та 21.05.2025 у розмірі 5000 грн для доньки. Крім того, був забезпеченою людиною і не потребував матеріального забезпечення від ОСОБА_3 , у володінні якого наявні земельні ділянки і отримував з них прибуток. Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 має спадкоємців за законом першої черги, вважає позовні вимоги ОСОБА_3 безпідставними, просить в позові відмовити (а.с. 92-98 том 1).

Представник відповідачки адвокат Срібненко О.М. в підготовчому засіданні просила відмовити в позовних вимогах ОСОБА_3 ,

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Орлова О.А. надала відзив на позов, в якому просила відмовити в позові, пославшись на те, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 , що в період з 27.06.2014 по 12.01.2021 року ОСОБА_5 офіційно перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 і проживав з такою фактично по 10 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , що спростовує докази позивачки про спільне проживання із ОСОБА_5 як сім`єю із січня 2019 року. Позивачка потребувала сама матеріальної допомоги, оскільки перебуває в Реєстрі боржників, не мала спільного бюджету та не вели разом господарство із ОСОБА_5 , а тому позовні вимоги ОСОБА_8 є безпідставними, просить відмовити у повному обсязі (а.с. 211-214 том 1).

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського району Дніпропетровської області Лимар Є.В., у підготовче засідання не з`явився, був належним часом повідомлений про день і час слухання справи.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2025 року справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_3 до суду не явилась, судом оголошувалась перерва для її виклику за клопотанням її представника.

Представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Сафронов О.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивачка ОСОБА_3 проживала разом однією сім`єю із ОСОБА_5 із січня 2019 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , у них були спільні грошові кошти і бюджет, вели разом господарство, на час тяжкої хвороби ОСОБА_5 позивачка піклувалась за ним та доглядала, так як чоловік тяжко хворів і потребував піклування із її боку. Просив задовільнити позов і встановити в судовому порядку факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_5 із січня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю , як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу та змінити черговість одержання права на спадкування, надавши їй право спадкування як спадкоємиці 4 черги за законом разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в позовних вимогах ОСОБА_3 так як її донька ОСОБА_4 є спадкоємцем на майно після смерті ОСОБА_5 , позивач зловживає своїми правами і чинить перепони для прийняття спадщини, просить відмовити в позові.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Срібненко О.М. заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, пояснивши що акт проживання № 57 яка надала позивач як доказ її постійного проживання із ОСОБА_5 суперечить фактичним обставинам, так я у них не було спільних грошових коштів, позивачка не мала самостійного заробітку, в 2024 році проживала в м. Одеса окремо від ОСОБА_5 , має кредитну заборгованість , не працює, просить відмовити в позові в повному обсязі.

Третья особа ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог

ОСОБА_3 в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Орлова О.А. в суді просила відмовити в позовних вимогах, так як ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті батька ОСОБА_5 який хворів і лікувався за свій рахунок, так як мав особисті гроші як ФОП, позивачка не мала грошей, спільного господарства не вела із ним, після смерті в травні 2025 року поховання ОСОБА_5 проводили інші люди, а не позивачка яка має кредитку заборгованість і знаходиться в реєстру боржників. Крім того, ОСОБА_5 був в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 до жовтня 2020 року, що підтверджується рішення Петриківського суду та свідоцтвом про розірвання шлюбу, а тому позивачка не є спадкоємцем 4 черги , просить в позові відмовити в повному обсязі.

Суд заслухавши відповідача, третю особу, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 із наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 27 червня 2014 року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який був розірваний 10 грудня 2020 року, що підтверджується рішенням Петриківського райсуду Дніпропетровської області і яке набрало законної сили 10 січня 2021 року ( а.с.230 т.1)

Як вбачається із довідки старости с. Лобойківка Петриківської селищної та копії паспорта ради ОСОБА_5 був зареєстрований із 21.04.2015 року в АДРЕСА_1 один, заповіт сільською радою не посвідчувався ( а.с.116, 137)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 , виданого від 29 травня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Камьянське Камьянського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса)

( а.с.11, 114)

4 червня 2025 року до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу надійшла заява ОСОБА_3 , яка проживала та зареєстрована із 10.10.2017 року в АДРЕСА_2 про те, що помер її співмешканец ОСОБА_5 , після його смерті залишилось спадкове майно : фермерське господарство « Маіс», сільськогосподарська техніка, автомобілі, житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою в АДРЕСА_1 . .( а.с.111, 139 т.1)

05 серпня 2025 року приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу надійшла заява від ОСОБА_1 , яка діяла як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 . ( а.с.112 , 144т.2)

13 серпня 2025 року приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу надійшла заява від ОСОБА_2

на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 . ( а.с.112 т.2)

Відмовляючи у задоволення позовних вимог позивачці суд приходить до наступного.

Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

В судовому засіданні представником позивачки ОСОБА_10 не було доведено, що позивачка ОСОБА_3 спільно проживала і вела спільне господарство із ОСОБА_5 із січня 2019 року, що вона разом із

ОСОБА_5 спільно витрачали грошові кошти, приймали участь спільно на утриманні житлі, яке належало ОСОБА_5 .

Сама позивачка ОСОБА_3 до суду не явилась і не надала суду додаткових пояснень чи доказів, які б підтверджували її трудовий стаж, отримання постійної заробітної плати та її витрати на утримання житлового будинку або інших спільних придбань із чоловіком, сплати нею комунальних послуг за місцем проживання померлого ОСОБА_5 ..

Суд критично ставиться до копії Акту встановлення факту проживання № 57 від 04.06.2025 року складеним депутатом Петриківської селищної ради Аветисян С.Ж. за слів самої ж ОСОБА_3 , яка пояснила що проживала із ОСОБА_5 в цивільному шлюбі, вели спільне господарство і мали плани на майбутнє і на підставі тільки такого акту 5.06.2025 року , без належної перевірки була складена довідка старости с. Лобойківка, про те, що

ОСОБА_3 проживала без реєстрації з 2019 року за адресою АДРЕСА_1

( а.с.12 т.1)_ Вказані обставини в цій довідці не підтверджуються іншими належними доказами, позивач не заявляв клопотання про допит свідків в підготовчому засіданні і до суду не надано доказів про місце роботи ОСОБА_3 , її доходи на час проживання із ОСОБА_5 , а також довідки місцевої ради про дійсне проживання позивачки про вказаній адресі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 знаходився в шлюбних відносинах із ОСОБА_7 в період із 27.06.2024 року 10.12.2020 рік , що підтверджується копією судового рішення Петриківського райсуду ( а.с.230), отже суд не може врахувати час спільного проживання позивачки із ОСОБА_5 до 10.01.2021 року ( вступу судового рішення в законну силу) для вирішення спору по суті, так як останній був в шлюбних відносинах із попередньою дружиною.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Сам по собі факт проживання позивачки ОСОБА_3 разом із

ОСОБА_5 за його місцем проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 не був підставою для виникнення прав та обов`язків як подружжя

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що не доведений факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме день смерті ОСОБА_5 ..

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України, так як в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Як вбачається із матеріалі спадкової справи у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця є малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали за спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засідання представником позивача не було доведено, що позивачка ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_5 однією сім`єю в період із 27 травня 2020 року по 27 травня 2025 року, а тому не має право на право спадкування за законом у четверту чергу, а також зміну черговості на одержання права спадкування.

Посилання позивачки ОСОБА_3 що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала ОСОБА_5 через його тяжку хворобу і що він був у безпорадному стані що вона має право на зміну черговості на одержання права на спадкування суд до уваги не приймає, так як в суді не були задоволені позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Однак наявними матеріалами справи , медичними документами, не підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_3 тривалий час надавала нематеріальні послуги(опікувалась) над ОСОБА_5 , матеріально його забезпечувала, надавала йому необхідну допомогу протягом його хвороби, відсутні докази що ОСОБА_5 не міг самостійно забезпечувати свої потреби, що було викликано його тяжкою хворобою , що в нього був безпорадний стан і він був неспроможнім забезпечувати свої потреби.

Враховуючи вищевикладене, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 також є не обгрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим є такими, що не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачу ОСОБА_3 відмовлено в позовних вимогах в повному обсязі то у відповідності до ст. 158 ч.9 ЦПК України необхідно скасувати заходи забезпечення позову відповідно ухвали Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 26.11.2025 року щодо заборони приватному нотаріусу Дніпропетровської області Лимар Є.В. вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий сбір сплачений позивачем при подачі позову до суду покладається на позивачку, так як ОСОБА_3 відмовлено в позовних вимогах в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141258, 263-265 ЦПК України, ст 1259, 1261, 1264 ЦК України , ст. 4.36 СК України суд

УХВАЛИВ

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітньої доньки ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського району Дніпропетровської області Лимар Єгор Володимирович, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права спадкування відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову відповідно ухвали Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 26.11.2025 року щодо заборони приватному нотаріусу Дніпропетровської області Лимар Є.В. вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Іщенко І.М.