Номер провадження 2/205/5311/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 грудня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в особі представника Столітнього Михайла Миколайовича звернулося до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 39800 грн, з яких: 4000,00 грн сума кредиту, 31800 грн сума процентів за користування кредитом, 4 000,00 грн нараховані проценти за 40 днів, а також стягнути 2 422,40 грн сплаченого за подання позову судового збору та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу. Також просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si*s):100)-s, де І сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С*3:100:365*Дн., де С сума основного боргу;3 3%річних; 100-переведення відсотків; 365-кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що уразі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1429710 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний».

Згідно з умовами Кредитного договору, ТОВ «Слон кредит» зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, визначені договором.

Сума кредиту становила 4 000,00 грн, строк кредитування встановлено було на 360 днів: з 08.02.2024 по 02.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів встановлювалася як кожні 30 днів.

Зі своєї сторони ТОВ «Слон кредит» виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , про що додається довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек».

Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а підп.3 п. 4.1. Кредитного договору передбачалося право ТОВ «Слон кредит» на укладення договорів щодо відступлення права вимоги або договорів факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача, 24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» уклало Договір факторингу № 24122024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги відповідача за кредитним договором.

У зв`язку з тим, що відповідач продовжував ухилятися від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором на загальну суму 39800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума кредиту, 31800 грн сума процентів за користування кредитом, 4 000,00 грн нараховані проценти за 40 днів.

Ухвалою судді від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також за клопотанням представника позивача витребувано в Акціонерного товариства «А-БАНК» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження факту зарахування коштів 08.02.2024 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «А-БАНК», у сумі 4000 грн, за ініціативою ТОВ «Слон кредит» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек».

14.11.2025 року на виконання ухвали суду від АТ «А-БАНК» на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку НОМЕР_1 . 08 лютого 2024 року було зарахування коштів в сумі 4000 грн на платіжну картку НОМЕР_1 від Р2Р_СL_CR.

У судові засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.02.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1429710 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с. 33-42).

Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «Слон кредит» зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, визначені договором.

Сума кредиту становила 4 000,00 грн (п.1.3. Договору) , строк кредитування встановлено було на 360 днів: з 08.02.2024 по 02.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів встановлювалася як кожні 30 днів. (п.1.4 Договору)

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором К729 08.02.2024 о 10:16:35 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 44-46). Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р356 08.02.2024 о 10:16:45 підписано Договір № 1429710 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 33-42).

Зі своєї сторони ТОВ «Слон кредит» виконано взяті на себе зобов`язання, надано відповідачеві кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» від 14.01.2025 вих. № 0 (а.с. 29). У довідці зазначено, що на підставі укладеного між провайдером та ТОВ «Слон кредит» Договору про організацію переказу грошових коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон кредит» 08.02.2024 10:17:15 було успішно перераховано грошові кошти в сумі 4 000,00 грн з призначенням платежу - зарахування на картку з маскою НОМЕР_1 .

Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у ТОВ «Слон кредит» утворилася дебіторська заборгованість, яка відповідно до наданого суду Розрахунку заборгованості за кредитом станом на 24.12.2024 становила загальну суму в розмірі 37800,00 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31800 грн заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн штраф/пеня (а.с. 50) .

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачене право ТОВ «Слон кредит» на укладення договорів щодо відступлення права вимоги або договорів факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача, 24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» уклало Договір факторингу № 24122024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги відповідача за кредитним договором (а.с. 120-136).

У пункті 1.2. договору факторингу сторонами зафіксовано умову, відповідно до якої перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Судом досліджено наявний в матеріалах цивільної справи Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 24122024 від 24.12.2024, підписаний сторонами 24.12.2024 (а.с. 137), витяг з реєстру боржників від 24.12.2024, у якому під порядковим номером 3193 відступається право вимоги до ОСОБА_1 за договором №1429710 (а.с. 55), платіжна інструкція від 26.12.2024 №6308 на суму 2 159 760,91 грн із призначенням платежу «сплата за дог.факторингу №24122024 від 24.12.2024р. Без ПДВ.» (а.с.56).

Таким чином, відповідно до умов договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Частина друга ст. 1082 ЦК України регламентує, що боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон кредит» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер.

На виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 24 грудня 2024 року №24122024, ТОВ «Слон кредит» повідомило в особистих кабінетах усіх боржників, На виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024, ТОВ «Слон кредит» повідомило в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. Враховуючи вищезазначене, відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором.

Права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. Отже, відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором.

На виконання цієї норми закону, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» надіслала відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1429710 від 08.02.2024 (а.с. 47-48). Відповідачу було повідомлено, що у зв`язку з невиконанням ним своїх зобов`язань перед ТОВ «Слон кредит» за діючим договором про надання кредиту, ТОВ «Слон кредит» відступило право грошової вимоги за цим кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», відтак усі платежі необхідно в подальшому здійснювати на користь нового кредитора за відповідними реквізитами, вказаними у повідомленні.

Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1429710 від 08.02.2024 року загальна сума заборгованості склала 37800,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 4000 грн., заборгованості за процентами 31800 грн, штрафні санкції 2000,00грн.

Відповідно до п. 1.4. строк дії Договору № 1429710 від 08.02.2024 строк кредиту 360 днів: з 08.02.2024 року по 02.02.2025 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1429710 від 08.02.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 року по 02.02.2025 року (40 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 4000 грн : 4000 грн * 2,5% = 1000 грн*40 календарних днів = 4000 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач продовжував ухилятися від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1429710 від 08.02.2024 року склала загальну суму 39800,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума кредиту, 31800,00 грн сума процентів за користування кредитом, 4000,00 грн нараховані проценти за 40 днів.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження всіх умов та правил, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у низці постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Щодо правової природи укладеного Договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1429710 від 08.02.2024, то він є кредитним договором, відповідно до якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом - Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки закон передбачає такий вид зобов`язань, 24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» уклало Договір факторингу № 24122024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал».

Норма ст. 1077 ЦК України регламентує, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, як регламентує норма частини першої ст. 516 ЦК України. Нормою ст. 517 ЦК України передбачено, що доказами прав нового кредитора у зобов`язанні виступає той факт, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач нарахував відсотки за користування кредитом за 40 днів, а саме з моменту набуття права вимоги 25.12.2024 по 02.02.2025 - строк закінчення дії Договору № 1429710: 3 999,99 грн * 2,5% = 100 грн * 40 календарних днів = 4000,00 грн.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо виконання взятих на себе за договором зобов`язань щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в результаті чого утворилася заборгованість, позовні вимоги, спрямовані на відновлення позивачем своїх порушених прав та законних інтересів, кожен аргумент позивача знаходить своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, не спростований доводами відповідача, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» суми заборгованості в розмірі 39 800,00 грн.

Позивачем також заявлено вимогу в порядку ч. 10 та ч. 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу Україниза формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100)s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s- сума заборгованості; 100 - переведення відсотків. Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С- сума основного боргу; 3- 3% річних; 100- переведення відсотків; 365- кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал».

Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.

Окрім того, відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Нормою Перехідних положень установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, в цій частині позову суд відмовляє.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 910/12876/19 у додатковій постанові від 07.07.2021 виснувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Судом встановлено, що 10.12.2024 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем було укладено Договір про надання правової допомоги № 10/12-2024, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 117-119).

Згідно з Заявкою від 14.07.2025 № 10210 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Фінтраст капітал» доручило адвокату Столітньому Михайлу Миколайовичу надати послуги професійної правничої допомоги згідно Переліку, вказаному у заявці (а.с. 30-32).

Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, адвокат надав клієнту послуг на загальну суму 10 000,00 грн (а.с. 53-54). Цим актом підтверджується, що послуги надано, в адвоката та клієнта відсутні взаємні претензії за надані та отримані послуги.

Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, є типовою, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, невеликий обсяг досліджених доказів, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 6000,00 грн, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 39800 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з яких: 4000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 31800 гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 000,00 гривень - нараховані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» проценти за 40 календарних днів за період з 25 грудня 2024 року до 02 лютого 2025 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Новокодацьким районним судом м. Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ел. пошта , тел. 40, адреса: 03150, місто Київ, вул.Загородня, будинок 15, офіс 118/2, код в ЄДР 44559822;

представник позивача адвокат Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року, ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1969968 від 12.08.2025 року, адреса: АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.В. Дорошенко