Справа № 583/3707/25
"30" грудня 2025 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді Семенової О.С.,
судового засідання Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву представника позивача , адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд Тростянець» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з нарахуванням компенсації втрати частини доходів,
В судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, представник позивача просив розглянути заяву без його участі /а.с. 45 зворот, 50/.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд уважає за можливе розглянути справу без участі сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, заяву, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини
У цьому заочному рішенні вказано, що з 03 квітня 2019 року до 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 працював на посаді слюсарем-ремонтником у ТОВ «Шляхбуд Тростянець», 11 лютого 2025 року позивача було звільнено з роботи за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , заповненої 14 квітня 1988 року.
Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
Таким чином, не виплата працівнику на день його звільнення всіх належних сум заробітної плати у тому числі компенсації за невикористані дні відпустки, є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.
Згідно із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
Статтями 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Оскільки відповідач порушив строки виплати заробітної плати, то позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Задовольнити заяву представника позивача, адвоката Галкіна В. Л., про ухвалення додаткового рішення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.
Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області О.С. Семенова