"16" грудня 2025 р. Справа № 608/1797/25
Провадження № 2/596/583/2025
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання Кузик М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №813803 від 03.02.2022 року в розмірі 11 465,61 гривень, судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень та правову допомогу в розмірі 6 000 гривень.
Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви зазначив про слухання справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено договір про надання споживчого кредиту №813803, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надав позичальнику кредит у сумі 6250,00 грн. строк кредиту 730 день, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.18-19).
Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлена сума кредиту (загальний розмір) 6250 грн., строк кредиту - 730 днів, з кінцевим терміном повернення 03.02.2024 року (включно). Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графіком платежів). Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.
Вказані обставини підтверджуються заявою-анкетою (а.с.19); паспортом споживчого кредиту (а.с.20); таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.20); інформаційним повідомленням споживача (а.с.19).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до частин 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
03.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №0308-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №813803 (а.с.22-23), що підтверджується реєстром прав вимоги за Договором факторингу №0308-23 від 03.08.2023 року (а.с.23); актом приймання-передачі документів позичальників (а.с.24); актом приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу №0308-23 від 03.08.2023 року (а.с.24); актом прийому-передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу №0308-23 від 03.08.2023 року (а.с.10).
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
З розрахунку заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.14) випливає, що станом на 03.02.2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 11 465,61 грн., з яких: 6250,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5215,61 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.14).
Надані представником позивача докази є належними та достатніми для доведення того, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором №813803 від 03.02.2022 року, тому позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості, підлягають до задоволення.
У позові представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн., на підтвердження понесення яких надано: договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І.М. (а.с.16-17); копію детального опису робіт (наданих спослуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.15); копію акту №813803 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с.11).
Судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг правової допомоги співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, беручи до уваги ту обставину, що матеріали справи не містять клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягають до задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 також підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2025 року.

Суддя Елла МИТРАЖИК