УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Гребенюк В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищевказана заява.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність передачі позовної заяви за підсудністю з таких підстав.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Позивач зазначає, що відповідач є внутрішньо-переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1жовтня 2014 р. № 509, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року у пункті 4, визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Крім того, названий пункт Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) визначає можливість для осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації можливість задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання. При цьому таке декларування/реєстрація здійснюється без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

З наведеного слідує, необхідність і можливість, в т.ч. внутрішньо перемішеної особи, зареєструвати адресу свого місця проживання для здійснення за такою адресою юридичнозначимих дій.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, вищевказана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що виключає можливість розгляду позовної заяви Шевченківським районним судом м. Харкова, виходячи з загальних правил підсудності визначених нормами ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

В даному випадку також, слід врахувати висновки, наведені в постанові Верховного суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 за яким особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Суд в порядку ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України 12.11.2025 направив запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2185386 від 26.12.2025 вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Сватівського районного суду Луганської області.

Відповідач двічі змінював фактичне місцепроживання, як внутрішньо переміщена особа і жодного разу таку адресу не деклаував (не змінював адресу реєстрації).

Згідно з розпорядженням Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 Сватівський районний суд Луганської області змінив територіальну підсудність судових справ на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справу слід направити до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 27, 31, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 638/26224/25, провадження № 2/638/10278/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини передати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (вулиця Дніпровська, 135, Павлоград, Дніпропетровська область, 51400).

Копію вказаної ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В. В. Гребенюк