ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

29 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року по цивільній справі № 2-25/2006 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 , у цивільній справі № 2-25/2006 провадження 6/215/26/25, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-25/2006 до виконання, визнано неподаною та повернути заявнику.

На зазначену вище ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

04 грудня 2025 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, апеляційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року по цивільній справі № 2-25/2006 залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Зазначену ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху надіслано ОСОБА_1 на адресу зазначену ним в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 , та отримано апелянтом 17.12.2025 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого на адресу суду.

24 грудня 2025 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій посилаючись на свій майновий стан апелянт просить звільнити його від сплати судового збору.

До заяви ОСОБА_1 додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.03.2025 № 0482-25-04677.

Разом з тим, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 22 серпня 2025 року в розмірі 605,60 грн.

При цьому, при залишенні без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року по цивільній справі № 2-25/2006, судом апеляційної інстанції надавалась оцінка доводам апелянта про те, що суд має звільнити його від сплати судового збору з посиланням на те, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня становить 3028 грн, що перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

З довідки Тернівського УПСЗН міста Кривого Рогу № 1412 від 26 березня 2025 року, вбачається, що розмір доходу ОСОБА_1 , за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, складає 27000 грн, 5% від якого становить 1350,00 грн, тому суд дійшов висновку про те, що за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Крім того, інформація з відомостей, яка надана скаржником до заяви про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, була врахована при постановлені ухвали суду від 04 грудня 2025 року.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків неможливо вважати виконанням ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 04 грудня 2025 року, оскільки судовий збір скаржником не сплачено, а доводи викладені у цій заяві є незгодою заявника з процесуальним рішенням суду, у зв`язку з чим у відповідності до положень ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Отже, скориставшись, наданим правом на оскарження ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року по цивільній справі № 2-25/2006 апелянт не виконує вимоги суду апеляційної інстанції щодо сплати судового збору, в поданих ним заявах скаржник виказує свою повну незгоду з процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції, що свідчить про явну неповагу заявника до судів першої та апеляційної інстанцій та є зловживанням процесуальними правами та підставою у розумінні положень частини 3 ст.44 ЦПК України для повернення апеляційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.

Відповідно до положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Таким чином, на підставі статей 44, 357 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження у справі, слід визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 44, 185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2025 року по цивільній справі № 2-25/2006 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вважати неподаною та повернути її заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити ОСОБА_1 що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: