РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Баланович М.О.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354ЦПК України суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на грошові кошти у розмірі 430000 дол.США, що еквівалентно 17724074 грн. у прядку спадкування за законом за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . За життя батько заповіту не склав, а позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування, адже батьки розлучилися понад десять років назад. Для отримання спадщини позивач звернувся до нотаріуса. На підставі заяви позивача, нотаріусом була заведено спадкова справа №6/2025 від 14.04.2025 до майна померлого ОСОБА_4 . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку звернення. Рішенням суду від 21.07.2025 у справі №569/10530/25 визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 тривалістю 3 місяці. Спадщина після смерті батька складається з транспортного засобу, автомобіля марки «Lexus», модель «RX 350», 2010 РОКУ ВИПУСКУ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , та грошових коштів готівкою у сумі 430000 доларів США. Позивач повторно звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом. На підставі заяви позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб та винесено нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №193/02-31 від 08.09.2025 в частині грошових коштів. Відмова мотивована тим, що відсутні підстави зарахування вищевказаних грошових коштів до складу спадкового майна ОСОБА_4 , та видачі свідоцтва про право власності на них. Позивач зазначає, що за життя батько мав стабільний та достатній дохід. Позивач уклав договір оренди індивідуального сейфа з АТ «Державний ощадний банк України», в подальшому 12.12.2024 позивач уклав новий договір оренди індивідуального сейфа, який є дійсним. В сейфі на прохання батька, який був похилого віку та погано себе почував, позивач зберігав його грошові кошти у розмірі 430000 дол.США. Вказані дії були вчинені з метою забезпечення схоронності коштів батька.

У відзиві на позов від 06.10.2025 представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити з підстав не доведеності позивачем факту, що кошти у розмірі 430000 дол.США, що зберігаються в індивідуальному сейфі АТ «Державний ощадний банк України» належали безпосередньо ОСОБА_4 . Проте, у заяві від 15.12.2025 представник відповідача не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.09.2025 відкрито по справі загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 17.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечив щодо задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в якості свідка суду показав, що після смерті батька спадщина складається з транспортного засобу та грошових коштів готівкою у сумі 430000 доларів США. За життя батько їздив на заробітки та мав достатній дохід. Позивач уклав договір оренди індивідуального сейфа з АТ «Державний ощадний банк України», в подальшому 12.12.2024 позивач уклав новий договір оренди індивідуального сейфа, який є дійсним. В сейфі на прохання батька, який був похилого віку та погано себе почував, позивач зберігав його грошові кошти у розмірі 430000 дол.США. Вказані дії були вчинені з метою забезпечення схоронності коштів батька.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши позивача в якості свідка, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Відповідно до про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80832518 від 14.04.2025, приватним нотаріусом Камінською Я.М. заведено спадкову справу №6/2025 після смерті ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Камінської Я.М. від 15.05.2025 вих№101/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Рівненського міського суду від 21.07.2025 по справі №569/10530/25 ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , тривалістю три місяці.

Приватним нотаріусом Камінською Я.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.09.2025 на автомобіль марки «Lexus», модель «RX 350», 2010 РОКУ ВИПУСКУ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Постановою від 08.09.2025 №193/02-31 приватним нотаріусом Камінською Я.М. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на грошові кошти готівкою у розмірі 430000 дол.США, після смерті батька ОСОБА_4

07.02.2023 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір №/333368/000001/060001/02/2023/15 оренди індивідуального сейфа, згідно якого банк надає, а клієнт приймає в тимчасове користування індивідуальний сейф №2-036, який розташований в сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10017/01 м.Рівне вул.С.Петлюри,16, та забезпечує охорону та неможливість доступу до Сейфу сторонніх осіб, при цьому за вміст сейфа Банк відповідальності не несе. Термін користування сейфом згідно договору з 07.02.2023 по 07.08.2023 року включно.

Згідно Додаткового договору №2 від 05.01.2024 до договору №/333368/000001/060001/02/2023/15 оренди індивідуального сейфа від 07.02.2023 термін користування сейфом згідно договору з 07.02.2023 по 08.07.2024 року включно.

Згідно Додаткового договору №3 від 05.01.2024 до договору №/333368/000001/060001/02/2023/15 оренди індивідуального сейфа від 07.02.2023 термін користування сейфом згідно договору з 07.02.2023 по 08.08.2024 року включно.

Згідно Додаткового договору №3 від 05.01.2024 до договору №/333368/000001/060001/02/2023/15 оренди індивідуального сейфа від 07.02.2023 термін користування сейфом згідно договору з 07.02.2023 по 08.09.2024 року включно.

12.12.2024 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір №/333368/000048/060048/12/2024/94 оренди індивідуального сейфа, згідно якого банк надає, а клієнт приймає в тимчасове користування індивідуальний сейф №1-052, який розташований в сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10017/048 м.Рівне вул.Київська,6 та забезпечує охорону та неможливість доступу до Сейфу сторонніх осіб, при цьому за вміст сейфа Банк відповідальності не несе. Термін користування сейфом згідно договору з 12.12.2024 по 10.06.2025 року включно.

Згідно Додаткового договору №2 від 08.09.2025 до договору №/333368/000048/060048/12/2024/94 оренди індивідуального сейфа від 12.12.2024 термін користування сейфом згідно договору з 12.12.2024 по 10.12.2025 року включно.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Статтею 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, норм чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Таким чином, на виконання вимог ст.12 ЦПК України, всупереч процесуального обов`язку, позивачем в розпорядження суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав та обставин позовних вимог не надано.

Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна покійного батька ОСОБА_4 за законом.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 при житті володів грошовими коштами у розмірі 430000 доларів США, що еквівалентно 17724084,00 грн, які увійшли до маси спадкового майна.

Таким чином, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що грошові кошти у розмірі 430 000 доларів США, що еквівалентно 17 724 084,00 грн право власності на які просить визнати за ним, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 входять до складу спадкової маси.

Доводи позивача є необґрунтованими, оскільки крім власних пояснень позивача, будь-якими іншими доказами вони не підтверджені, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, що є самостійно підставою для відмови в позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За вказаних обставин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню відповідачем не підлягають.

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4

відповідач - Рівненська міська рада, адреса: 33028 вул.Соборна,12А м.Рівне,

Повний текст судового рішення виготовлено 26.12.2025 року.

Суддя І.О.Гордійчук