Справа № 639/6694/25
Провадження № 2/630/575/25
01 грудня 2025 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 20 січня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферту) № 20.01.2025-100000020. Відповідно до умов цього договору позичальнику ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 6000,00 грн. зі строком користування 140 днів, дата повернення 08 червня 2025 року. Згідно п. 3.1. цього договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором).
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором представник позивача просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача Сарана А.О. в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 була викликана шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою її місця фактичного проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_1 повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір (оферти) № 20.01.2025-100000020, відповідно до умов якого на користь ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 6000,00 грн на власні потреби, на строк 140 днів з дати його надання, і строк повернення якого визначений 08 червня 2025 року. Натоміть ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, комісії у терміни і строки, вказані у заявці на кредитний договір, який є невід`ємною його частиною.
У заявці на кредитний договір сторони узгодили графік платежів по кредиту та процентну ставку по кредиту, яка передбачена у виді фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1,00% за 1 (один) день , яка застосовується протягом всього строку, на який надано кредит, а також визначена денна процентна ставка на рівні 0,87%, та комісія, пов`язана з наданням кредиту, яка дорівнює 1200,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Е112, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи наявні в справі докази, суд виснує, що Кредитний договір № 20.01.2025-100000020 від 20 січня 2025 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-5987.
Факт перерахування кредитних коштів на картку ОСОБА_1 підтверджується відповідним листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та квитанцією про зарахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача, відповідно до умов договорів.
На підтвердження своїх доводів представником позивача подано довідку-розрахунок. Але, оцінивши такий документ, суд не бере його до уваги, оскільки вважає його неналежним доказом з огляду на те, що в ньому фактично відсутній розрахунок з використанням складових елементів кожного з зобов`язань, які повинна була виконати ОСОБА_1 , що позбавляє можливості здійснити перевірку підсумкових показників виниклої заборгованості. Тому виникає сумнів в достовірності відображених в довідці-розрахунку показників, бо цей доказ повністю залежить від волевиявлення лише однієї сторони позивача.
Разом з тим, суд у визначенні заборгованості, яка виникла з боку відповідача, виходить з наступного. Так, кредитним договором передбачений графік платежів з повернення кредиту та сплати процентів і комісії за надання кредиту, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язана була повернути кредит в сумі 6000,00 грн, та сплатити комісію за надання кредиту в сумі 1200,00 грн. і проценти на користування кредитом в сумі 6136,39 грн. Графіком передбачено внесення кожні 14 днів платежів в розмірі 1333,65 грн.
В позові представник позивача вказав, що відповідачем ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору були внесені перші три платежі, кожен з яких в своєму розмірі (1393,65 грн, 1400,00 грн, 1385,00 грн) (загалом 4178,65 грн) перевищував розмір чергового платежу.
Виходячи з цього, суд вважає погашеними перші три чергові платежі, визначені графіком платежів (1333,65 + 1333,65 + 1333,65 = 4000,95 грн), які повинна була сплатити ОСОБА_1 , та до складу яких входити проценти в сумі 2520,00 грн, комісія за надання кредиту в сумі 1200,00 грн. та кредит в сумі 280,95 грн. (загалом 4000,95 грн).
Таким чином після сплати третього чергового платежу з боку відповідача ОСОБА_1 мала місце переплата в сумі 177,70 грн (4178,65 - 4000,95 = 177,70), яка відповідно до умов п. 4.4. Кредитного договору підлягає зарахуванню в дострокове повернення кредиту.
За таких умов, з боку відповідача ОСОБА_1 , оскільки вона припинила вносити чергові платежі за встановленим графіком платежів, виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5541,35 грн (6000,00 280,95 177,70 = 5541,35); та заборгованість по процентам в розмірі 3619,39 грн (6136,39 2520,00 = 3619,39), яка підлягає стягненню.
Разом з тим, позивачем також заявлено вимогу про стягнення неустойки в сумі 2880,00 грн.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи.
Таким чином, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивач правомірно вимагає стягнення суми кредиту з відповідача відповідно до умов договору.
За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача 9160,74 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5541,35 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 3619,39 грн.
Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 83, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 20.01.2025-100000020 від 20 січня 2025 року у розмірі 9160,74 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5541,35 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 3619,39 грн, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1501,89 грн.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНО ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Малихін

Повне заочне рішення

складено 15 грудня 2025 року