Справа № 702/908/25
Провадження № 2/702/609/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.

за участю

секретаря судового засідання Прилуцької О.І.

представника позивача Чапала Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду в м. Монастирище, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 через представника, адвоката Чапала Ж.В. звернувся до суду з зазначеним вище позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача безпідставно набуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 138871 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2009 року сторони проживали спільно однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_4 . В свідоцтві про народження дитини батьком був записаний позивач ОСОБА_1 в порядку ст. 126 СК України. Однак після народження дитини позивач припинив спільне проживання з ОСОБА_2 . Також йому стало відомо, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.04.2024 з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. На виконання цього рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 74892100 в межах якого з нього на користь відповідачки було стягнуто 138871 грн. аліментів. У той же період, восени 2023 року позивач дізнався, що відповідач на момент запліднення перебувала у стосунках з іншим чоловіком. Після цього позивач запропонував відповідачці пройти генетичну експертизу для підтвердження чи спростування його батьківства, однак ОСОБА_2 відмовилась. Це стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про виключення відомостей про батьківство. Під час розгляду судом вказаної справи відповідач визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 було виключено запис про ОСОБА_1 , як батька ОСОБА_5 , з актового запису про народження дитини. Крім того, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.05.2025 було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини. З огляду на наведене, позивач вважає, що виключення запису про батьківство позивача є підставою для стягнення з відповідача безпідставно отриманих аліментів.

Ухвалою від 02.10.2025, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача, адвокат Чапала Ж.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.04.2024 у справі № 702/14/24 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.04.2024 у справі № 702/14/24 було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 74892100, в рамках якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 138871 грн. /а.с.16, 54-58/.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 у справі № 702/277/24 було виключено з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про батька ОСОБА_1 .

Вказаним рішенням встановлено, що запис у свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 про батька ОСОБА_1 був здійснений на підставі заяви чоловіка та жінки, які не перебували у шлюбі, на підставі ст. 126 СК України, а позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.05.2025 у справі № 702/184/25 було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.

Зазначеним рішенням встановлено, що аліментні виплати з 08.01.2024 позивач здійснював не добровільно, а в примусовому порядку в межах відкритого виконавчого провадження №74892100 з примусового виконання рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.04.2024 (справа № 702/14/24).

Відповідно до ч .4 ст. 182 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Правовий аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з пунктом першим ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 достовірно знаючи, що позивач не є батьком її доньки ОСОБА_5 , у судовому порядку стягнула з нього аліменти на утримання дитини та пред`явила виконавчий лист до виконання, що свідчить про недобросовісність її дій.

Стягнення заборгованості за аліментами у сумі 138871 грн. відбулося у примусовому порядку державним виконавцем з рахунку позивача ОСОБА_1 .

Сукупність вказаного свідчить, що ОСОБА_2 безпідставно заволоділа вищевказаною сумою грошей, належних позивачу, оскільки достовірно знала про відсутність правової підстави для отримання нею аліментів з позивача на утримання доньки ОСОБА_5 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки представником позивача разом з позовною заявою було подано до суду клопотання про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, то за таких обставин суд при ухваленні даного рішення не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, заявлених позивачем у позові та роз`яснює, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1110 грн. 97 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 27, 60, 141, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті (стягнуті) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 08.01.2024 по 11.07.2025 у розмірі 138 871 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору 1110 гривень 97 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.12.2025

Суддя І.М. Нейло