Справа №601/3041/25
Провадження № 2/601/1099/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сагайдак В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Булави О.П.,

розглянувши в режимі відеоконференції, у судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивачки адвоката Сагайдака Володимира Васильовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захистчесті, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Сагайдак В.В., що діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує права на повагу до гідності та честі, інформацію, розповсюджену 12 вересня 2025 року ОСОБА_2 , в приміщенні Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, щодо наявності у ОСОБА_1 , психічних вад та потреби у їх лікуванні. Зобов`язати ОСОБА_2 , спростувати поширену нею недостовірну інформацію, щодо наявності у ОСОБА_1 , психічних вад та потреби у їх лікуванні. 29.10.2025 представник позивача доповнив позовні вимоги новою вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100000 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є співробітниками Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації. Тривалий час відповідач через особисту неприязнь вчиняє дії, спрямовані на дискредитацію позивача та зниження цінності її особи в очах оточуючих та суспільства - шляхом насмішок, безпідставних звинувачень та поширення недостовірної інформації, що принижує її честь та гідність. При цьому, згадані дії відповідач вчиняє в тому числі у робочий час. На будь-які усні зауваження, щодо непрофесійної поведінки відповідач абсолютно не реагує.

Так, 12 вересня 2025 року приблизно о 15:20 годині відповідачем в черговий раз прямо у робочий час було принижено честь та гідність позивача, проте, цього разу в присутності сина позивача, а також колег, співробітників Кременецького РК БТІ, зокрема бухгалтера ОСОБА_4 . Через робочі потреби (необхідність роздрукувати певні документи) позивач прямувала до сусіднього кабінету, де якраз перебувала відповідач. Відповідач, як тільки-но побачила позивача, чудово усвідомлюючи напруженість у їхніх стосунках та присутність у приміщенні сторонніх осіб, завідомо, з метою знецінення позивача в очах колег та дитини, назвала її «нечистою силою», театрально та показово вчиняла насмішки, які завдавали позивачу глибокого психологічного дискомфорту. Коли ж позивач покинула кабінет, відповідач на все приміщення Кременецького РК БТІ закричала, що позивач начебто має психічні розлади та потребує лікування («слаба на голову, йди лікуйся»).

Після такої зневаги 15.09.2025 позивач звернулася до начальника Кременецького РК БТІ Наталії Яськевич зі скаргою на дії відповідача. З метою розгляду згаданої скарги були скликані збори працівників Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, за результатами яких складено протокол від 16.09.2025 та повідомлення № 508 від 16.09.2025. Збори визнали наявність конфлікту між позивачем та відповідачем, однак через поверхове дослідження фактичних обставин та небажання віддавати перевагу жодній зі сторін, обом сторонам було оголошено усне попередження за порушення трудової дисципліни.

Під час зборів працівників відповідач запевняла, що її висловлювання на адресу позивача мали емоційний характер, спричинений переляком, та не були свідомою образою. Однак, якщо першу фразу («нечиста сила») ще можна списати на стан афекту, то подальші театральні та показові насмішки мали явно персональне спрямування та мали на мені образити позивача. Аналогічно, не можна вважати емоційною реакцією і слова про психічні вади та хвороби, оскільки були сказані відповідачем в кінці спірної ситуації та конкретно стосовно позивача.

Зазначає, що відповідач дійсно поширила неправдиву та оманливу інформацію стосовно позивача, що підтверджує довідка №128, видана Комунальним некомерційним підприємством «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради. Згідно з даною довідкою позивач дійсно не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, на момент огляду психо-симптоматнку не продукує. Також зазначає, що подібні випадки приниження честі та гідності позивача зі сторони відповідача траплялися уже неодноразово. Жодні усні зауваження результату не дали, навіть після подання офіційної скарги та розгляду конфлікту зборами працівників Кременецького РК БТІ жодного спростування озвученої неправдивої інформації відповідач не зробила. Разом із тим, такі висловлювання сильно знижують цінність особи позивача як професіонала в очах робочого колективу та сім`ї, а відтак позивач змушена звернутися до суду для відновлення своїх порушених прав, свобод та законних інтересів. Оскільки діями відповідача їй також завдана моральна шкода, що полягає в поширенні недостовірної інформації, що порушило її гідність, честь та ділову репутацію, тому просить також стягнути і моральну шкоду.

14.11.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов згідно якого позовні вимоги не визнали. Також зазначили, що у позовній заяві вказано, що ОСОБА_2 тривалий час вчиняє щодо неї дії, спрямовані на дискредитацію та зниження цінності ОСОБА_1 в очах оточуючих та суспільства, шляхом насмішок, безпідставних звинувачень та поширення недостовірної інформації, що принижує честь та гідність відповідача за зустрічним позовом. Незважаючи на неодноразове зазначення у позовній заяві систематичності дій щодо ОСОБА_1 з боку відповідача, ОСОБА_1 посилається у позові лише наодин випадок, що мав місце 12 вересня 2025 року за місцем роботи сторін у справі.

Зокрема, позивач не в повній мірі описала обставини, що відбулися 12.09.2025. За словами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 принизила її честь та гідність, оскільки в присутності сина та колеги по роботі ОСОБА_5 назвала позивачку «нечистою силою» та «слабою на голову». Однак, ОСОБА_1 не вказує, що ініціатором конфлікту між сторонами була саме вона. Так, в той день ОСОБА_2 працювала за комп`ютером, була зосереджена на роботі та не помітила як в кабінет увійшла ОСОБА_1 . Відповідач за зустрічним позовом включила принтер і від несподіваного звуку ОСОБА_2 злякалася та з переляку сказала «нечиста сила». Даний вислів не був жодним чином адресований відповідачу за зустрічним позовом, а лише являв собою емоційний вигук. Дану обставину в судовому засіданні підтвердить свідок ОСОБА_5 , яка в цей момент безпосередньо була в кабінеті. При цьому сина ОСОБА_1 в кабінеті, де працює ОСОБА_2 на той момент не було. Після цього ОСОБА_1 вийшла з кабінету, жодного конфлікту між сторонами небуло. Однак, через деякий час позивач перед тим як піти додому зупинилася в дверях кабінету ОСОБА_2 і свідомо з агресією та криками почала ображати відповідачку в присутності ОСОБА_5 та свого сина, вигукуючи: «Чого сидиш! ОСОБА_6 додому! Нечиста сила!». Ці агресивні та образливі висловлювання адресувалися безпосередньо ОСОБА_2 . У відповідь на образи та приниження відповідач відповіла «слаба на голову», що фактично було емоційною реакцією на провокацію та не завдало жодної шкоди честі чи гідності ОСОБА_1 . На відміну від шкоди честі та гідності відповідача, оскільки на очах в колеги ОСОБА_1 спровокувала конфлікт та безпідставно обізвала ОСОБА_2 образливими висловами, що принизили честь, гідність та ділову репутацію відповідача. 16.09.2025 ОСОБА_2 звернулася до керівника Кременецького РК БТІ зі скаргою на дії ОСОБА_1 , яка вчинила приниження її честі та гідності 12 вересня 2025 року. Вчинки позивача негативно вплинули на моральний стан ОСОБА_2 . В даній заяві відповідач висловила прохання провести бесіду з ОСОБА_1 та притягнути її до відповідальності. В зв`язку з поданням скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.09.2025 було проведено збори працівників Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації. На зборах ОСОБА_2 пояснила, що її слова були емоційною реакцією на переляк, не мали персонального характеру і не були спрямовані проти ОСОБА_1 . Фраза «нечиста сила» та «слаба на голову» не були свідомою образою. В протоколі зборів працівників РК БТІ від 16.09.2025 вказано, що конфлікт виник через суб`єктивне сприйняття висловів, а реакція ОСОБА_2 була несвідомою, тоді як подальше загострення ситуації мало свідомий характер з боку ОСОБА_1 . Вищевказаний протокол додатково підтверджує, що образичесті, гідності мали місце саме зі сторони ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 . Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір (частини перша та друга статті 34 Конституції України). Конфлікт виник саме з ініціативи ОСОБА_1 і висловлювання ОСОБА_2 було реакцією на попередню словесну агресію. Під час конфлікту позивач першою вжила на адресу відповідача образливий вислів: «йди додому нечиста сила», чим принизила її людську гідність і спровокувала емоційну реакцію.Слово «слаба на голову» є вираженням оцінки/упередженої думки, а не твердженням конкретного факту, який можна перевірити. Висловлювання стало відповіддю на попередню образу ОСОБА_1 , тобто виникла реакція на її провокативні дії. З огляду на характер висловлювання, його емоційний характер, не систематичність, короткочасність це не є порушенням честі та гідності в розумінні законодавства та судової практики. Судова практика визнає, що поведінка позивача, яка спричинила конфлікт або спровокувала емоційну реакцію, є обставиною, що має істотне значення для оцінки ступеня вини відповідача. Її слова є оціночними судженнями та були відповіддю на слова позивача.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали з викладених в позові підстав, пояснили, що з травня 2025 року відносини між сторонами погіршилися та виникали конфлікти. 12.09.2025 цей конфлікт знову повторився. Через робочі потреби (необхідність роздрукувати певні документи) позивач прямувала до сусіднього кабінету, де якраз перебувала відповідач. Відповідач, як тільки-но побачила позивача, чудово усвідомлюючи напруженість у їхніх стосунках та присутність у приміщенні сторонніх осіб, завідомо, з метою знецінення позивача в очах колег та дитини, назвала її «нечистою силою»,та вийшла з кабінету. Позивач також покинула кабінет та зібралася йти з сином додому. Проходячи повз кабінет відповідача, між сторонами виникла словесна суперечка під час якої позивач сказала, що ОСОБА_2 «слаба на голову». Після чого ОСОБА_2 також сказала, що позивач «слаба на голову та їй треба лікуватися» .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши, що дії ОСОБА_2 не були направлені на заподіяння шкоди честі, гідності і ділової репутації позивача. Її висловлювання є суб`єктивними та оціночними твердженнями, які випливають з конфліктних відносин з позивачем. Відповідач не адресувала позивачу слова «нечиста сила», оскільки це була її реакція не несподівану появу позивача, яку вона не бачила, та її переляк у зв`язку з цим. Це загальна фраза яку вона не адресувала конкретно ні до кого. Також зазначає, що немає доказів про те, що відповідач систематично принижує позивача. 12.09.2025 в післяобідню пору, після того, як позивач залишила кабінет відповідача, ОСОБА_1 проходячи повз кабінет відповідача, сказала якісь слова та між ними виникла словесна суперечка під час якої позивач сказала, що ОСОБА_2 «слаба на голову». Після чого ОСОБА_2 відповіла їй у тому ж стилі.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

15.09.2025 позивач звернулася до начальника Кременецького РК БТІ Наталії Яськевич зі скаргою на дії відповідача, в якій зазначила, що 12 вересня 2025 року приблизно о 15:20 годині відповідачем в черговий раз прямо у робочий час було принижено честь та гідність позивача, проте, цього разу в присутності сина позивача, а також колег, співробітників Кременецького РК БТІ, зокрема бухгалтера ОСОБА_4 . Через робочі потреби (необхідність роздрукувати певні документи) позивач прямувала до сусіднього кабінету, де якраз перебувала відповідач. Відповідач, як тільки-но побачила позивача, чудово усвідомлюючи напруженість у їхніх стосунках та присутність у приміщенні сторонніх осіб, завідомо, з метою знецінення позивача в очах колег та дитини, назвала її «нечистою силою», театрально та показово вчиняла насмішки. Коли ж позивач покинула кабінет, зібрала речі, та разом з сином була в кабінеті в себе, відповідач на порозі кабінету і коридору почала кричати «слаба наголову, іди лікуйся» . На ці слова вона відповіла, що «туди їй дорога». Ці вислови завдавали позивачу глибокого психологічного дискомфорту.

З метою розгляду згаданої скарги були скликані збори працівників Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, за результатами яких складено протокол від 16.09.2025 та повідомлення № 508 від 16.09.2025. Збори визнали наявність конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їм обом було оголошено усне попередження за порушення трудової дисципліни.

В протоколі зазначено, що в процесі обговорення між сторонами виникали взаємні звинувачення. ОСОБА_1 наполягала, що образи пролунали публічно та принизили її перед колегами. ОСОБА_2 наполягала, що інцидент не мав персонального характеру, а був наслідком емоційної реакції. Це не було свідомою образою.

Згідно довідки №128 від 29.10.2025, яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради, ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, на момент огляду психо-симптоматнку не продукує.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що працює в Кременецькому районному комунальному бюро технічної інвентаризації бухгалтером та техніком. Працює разом зі сторонами по справі. З травня 2025 року відносини між сторонами погіршилися. 12 вересня 2025 року приблизно о 15:20 год. через робочі потреби (необхідність роздрукувати певні документи) позивач прийшла в кабінет, де перебувала вона та ОСОБА_2 , яка сиділа спиною до принтера та не бачила, що зайшла ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_2 повернулася та неочікувано побачила ОСОБА_1 , злякавшись, вимовила слова «нечиста сила» та вийшла з кабінету. Вона розцінила її слова не як персонально оголошені позивачу, а як реакція на переляк від неочікуваної появи людини. Пізніше ОСОБА_1 сказала що « сама ти нечиста сила, йди лікуйся». Ці слова також сказала і ОСОБА_2 .

Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28).

Відповідно ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір (ст. 34).

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Конвенції застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10 Конвенції, ця свобода має винятки, які проте повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена, про що йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини «Ляшко проти України».

Відповідно до статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції, яка передбачає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

У свою чергу, відповідно до положень п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria).

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, наддавши їм іншу оцінку.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження.

У справі, що розглядається позивач вважає, що висловлені відповідачем твердження « нечиста сила» та «слаба на голову, йди лікуйся», є недостовірною інформацією яка принижує позивача як професіонала в очах співробітників та сім`ї.

Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини. Під час суперечки 12.09.2025 відповідачем та позивачем висловлювалися оціночні судження, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Доказів, що вказані слова висловлювалися в брутальній, принизливій чи непристойній формі позивачем суду не надано.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що наведена відповідачем інформація є фактичним твердженням, вказані слова висловлювалися в брутальній, принизливій чи непристойній формі, а також не доведено факт спричинення їй моральної шкоди. Так поширена інформація є висловлюванням, яке не містить фактичних даних, зокрема є критичною оцінкою, а саме конфліктними взаємовідносинами між позивачем та відповідачем, тобто є суб`єктивною думкою відповідача, а тому не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України особа, якій неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода, має право вимагати відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, за наявності вини останньої.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, суд вважає відмовити у задоволення позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Головуючий: