ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 692/95/25

провадження № 61-11212св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

заінтересовані особи: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Міністерства оборони України - ОСОБА_9 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року у складі судді Чепурного О. П.

і присяжних: Мельник І. В., Шевченко В. Л. та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2025 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Новікової О. М., Василенко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

28 січня 2025 року ОСОБА_1 ,яка діє в інтересах неповнолітніх дітей

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 є цивільною дружиною ОСОБА_4 . За час спільного проживання у них народились діти ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник вказувала, що ОСОБА_4 було призвано на військову службу за мобілізацією 06 травня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 і зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 11 жовтня 2022 року вона отримала сповіщення сім`ї про те, що її чоловік ОСОБА_4 зник безвісти

08 жовтня 2022 року. Внаслідок здійснення штурмових дій поблизу населеного пункту Одрадівка Донецької області ОСОБА_4 зник, пошукові заходи не дали результатів, його місцезнаходження не відоме дотепер і його визнано безвісти зниклим.

Оголошення померлим ОСОБА_4 необхідно для оформлення спадщини та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , просила оголосити померлим ОСОБА_4 , який загинув під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки

і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України; днем смерті ОСОБА_4 вважати день зникнення безвісти - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місцем смерті ОСОБА_4 вважати населений пункт Одрадівка Бахмутського району Донецької області.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня

2025 року заяву задоволено.

Оголошено ОСОБА_4 померлим внаслідок загибелі під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки

і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Одрадівка Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_4 зник безвісти 08 жовтня 2022 року неподалік с. Одрадівка Світлодарської міської територіальної громади Донецької області під час виконання бойового завдання, а також те, що до цього часу минуло більше двох років, протягом якого місце його перебування, у тому числі у полоні, не встановлено, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду встановлені обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_4 зник безвісти у зв`язку з воєнними діями, та надають суду підстави припускати настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою Черкаського апеляційного суд увід 31 липня 2025 року апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України ОСОБА_9. залишено без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня

2025 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився

з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

29 серпня 2025 року представник Міністерства оборони України ОСОБА_9 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2025 року й ухвалити

у справі нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що з урахуванням положень частини другої статті 46 ЦК України, коли воєнні дії на території України не закінчилися та про скасування / припинення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, або з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців, лише після закінчення воєнних дій.

Аргументи інших учасників справи

16 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала до Верховного Суду відзив, у якому просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення Драбівського районного суду Черкаської області від

11 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від

11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вказала, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.

Рух касаційних скарг та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Драбівського районного суду Черкаської області.

06 листопада 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені

у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Короткий зміст фактичних обставин справи

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Драбівським РВ УМВС України в Черкаській області 30 листопада 2011 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт Драбів Драбівського району Черкаської області.

Згідно з копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , і серії

НОМЕР_4 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 , 12 липня

2022 року ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до сповіщення сім`ї від 11 жовтня 2022 року № 27 ОСОБА_8 сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_4 , старший солдат військової частини НОМЕР_1 , 08 жовтня 2022 року зник безвісти під час штурмових дій противника та обстрілів біля населеного пункту Одрадівка Донецької області.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від

07 листопада 2022 року № 2496 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_4 » було зроблено висновки, згідно із якими ОСОБА_4 , сержант з матеріального забезпечення 1 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти під час виконання службових завдань поблизу населеного пункту Одрадівка Донецької області.

Згідно з актом службового розслідування в складі комісії було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин і умов, що призвели до зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_4 , було зроблено висновки, що ОСОБА_4 , сержант з матеріального забезпечення 1 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти під час виконання службових завдань поблизу населеного пункту Одрадівка Донецької області.

Згідно з витягом з ЄРДР 12 жовтня 2022 року внесено відомості до ЄРДР за

№ 0000904 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, щодо розшуку військовослужбовця ОСОБА_4

11 жовтня 2022 року відомості щодо ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Суд допитав свідка, який повідомив, що він проходив військову службу

у військовій частині НОМЕР_1 разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 під

с. Одрадівка Донецької області вони потрапили під обстріл російських військових формувань. ОСОБА_4 отримав поранення двох рук та ноги, йому надали першу медичну допомогу, а коли повернулися за ним, він вже не подавав ознак життя, його евакуювали, але через обстріли та отримані поранення не змогли винести тіло на свою територію.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону відповідають.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає

в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду

від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року

у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22,

від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва / довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня

2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою

у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Установивши, що наявні в справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в с. Одрадівка Бахмутського району Донецької області 08 жовтня

2022 року, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив заяву.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, необхідності переоцінки доказів та власного тлумачення норм матеріального права. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Драбівського районного суду Черкаської області від

11 березня 2025 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2025 року - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Міністерства оборони України - ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня

2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська