Провадження №2/447/1000/25
Справа №447/1831/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.12.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретаря судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП-14627» про відшкодування моральної шкоди

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката - Гіщинського І.Ю.

представника відповідача: Думи Р.І.

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гіщинський І.Ю. подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП-14627» (далі по тексту ТОВ «Миколаївське АТП-14627») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я у розмірі 1 000 000 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 05.03.2025 близько 17 год 30 хв на автодорозі «М-06» поблизу с. Заклад Стрийського району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП) за участі автобуса марки «БАЗ А079», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автопоїзда в складі сідлового тягача марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz», НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті зіткнення водій автобуса ОСОБА_2 загинув на місці пригоди, водій автопоїзда ОСОБА_3 , а також пасажири автобуса: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Позивачка ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у виді важкої поєднаної травми тіла, тупої травми живота, субкапсульного розриву селезінки, гемоперитонеум, тупої травми грудної клітки, зламу 7-9-ого ребер ліворуч по параветебральній лінії без зміщення фрагментів, зламу 8-9-ого ребер ліворуч по лопатковій лінії без вираженого зміщення фрагментів, без плевропульмональних ускладнень, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з геморагічно-контузійними вогнищами (забою) в лівій лобній частці, лівобічної спідуральної гематоми, пневмоцефалії, полігематосинусу, перелому лобної кістки ліворуч із поширенням на ліву носову кістку, верхню стінки орбіти, комірки та дах решітчастого лабіринту із невеликим зміщенням кісткових фрагментів, перелому латеральної стінки лівої орбіти без вираженого зміщення фрагментів, перелому передньої та нижньої стінок в/щ пазухи з поширенням на альвеолярний відросток в/щелепи (Le Fort 2) та велике крило клиноподібної кістки, підшкірної гематоми лобно-тім`яної ділянки ліворуч, параорбітальної гематоми, закритого поперечного перелому стернального кінця лівої ключиці без зміщення кісткових відламків.

Внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 зазнала значних фізичних і моральних страждань, які кардинально змінили її звичний спосіб життя. В неї погіршився зір на праве око, що спричиняє постійний страх і тривогу щодо подальшого погіршення стану здоров`я та ускладнює її повсякденне життя, виникли постійні головні болі, шум у голові та погіршення пам`яті додатково погіршують її психоемоційний стан, викликаючи дратівливість, пригніченість і нервове виснаження. Позивачка не може нахилятися, довго ходити, відчуває нечутливість частини щелепи та біль у внутрішніх органах. Часте набрякання правої ноги ще більше обмежує її мобільність. Після ДТП вона змушена була заново вчитися ходити, тривалий час використовуючи ходунки, а наразі не може пересуватися без сторонньої допомоги, що посилює відчуття безпорадності та залежності від інших. До моменту ДТП ОСОБА_1 працювала на роботі, забезпечуючи себе фінансово.

Внаслідок отриманих травм вона втратила можливість працювати, що призвело до фінансової залежності від інших осіб, погіршення матеріального становища та додаткових моральних страждань, пов`язаних із втратою самостійності. Постійна потреба в сторонній допомозі для виконання базових побутових потреб викликає почуття сорому та приниження. Окрім того, великий страх паралічу нижче шиї, який супроводжував її після ДТП, залишив глибокий психологічний слід, викликаючи тривогу, депресивний стан, різкі перепади настрою та швидку втомлюваність.

Позивачка зазначає, що ДТП повністю змінила її життя у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, а тому просила суд задовольнити позо та стягнути з відповідача розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 25.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Через систему «Електронний суд» 12.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимога позивачки про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн є завищеною та не відповідає реальному характеру події та фактичним наслідкам, просить позов задоволити частково, зменшити розмір заявленої суми моральної шкоди до співмірного та обґрунтованого, виходячи з фактичних обставин справи, характеру та наслідків ДТП, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності. Зокрема, зазначає, що позивачка не зазнала втрати близького родича чи незворотного каліцтва, що унеможливило нормальне існування в майбутньому, позивачкою не надано документів, які підтверджують глибокі психоемоційні страждання, вказують на посттравматичні розлади або інші тривалі наслідки у сфері психічного здоров`я. Просить врахувати, що винуватець ДТП загинув, покладення на роботодавця обов`язку виплачувати завищену непропорційну компенсацію в цих умовах, не відповідає принципам виваженості та справедливості.

Через систему «Електронний суд» 18.09.2025 від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що заявлена позивачкою сума моральної шкоди є обґрунтованою та пропорційною до тяжкості отриманих травм, глибини фізичних і психологічних страждань, а також кардинальних змін у її житті, а тому просить позов задоволити.

Через систему «Електронний суд» 24.10.2025 від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просить суд долучити до матеріалів справи як доказ витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю ОСОБА_1 , які підтверджують розмір завданої моральної шкоди.

Через систему «Електронний суд» 11.11.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просить суд долучити до матеріалів справи як доказ висновок експерта за результатами проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин ДТП у кримінальному провадженні №0000382 від 22.05.2025 №1221-Е, схему ДТП, відомості про вантаж, ТТН №24 від 05.03.2025.

На адресу суду 11.11.2025 від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи наступних документів: виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №19944 від 05.03.2025, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №24989 від 21.03.2025, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми від 13.10.2025, консультаційного висновку спеціаліста від 10.10.2025, консультаційного висновку спеціаліста від 25.09.2025, консультаційного висновку спеціаліста від 25.09.2025, витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №1/25/4666/В від 16.10.2025, рекомендацій, які є частиною програми реабілітації особи з інвалідністю №1/25/4666І від 16.10.2025.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.11.2025 затверджено мирові угоди, укладені між ТОВ «Миколаївське АТП-14627» та позивачами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , за умовами яких сума моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню зі сторони відповідача становить по 100 000 грн. кожному та мирові угоди, укладені між відповідачем та ОСОБА_16 як законним представником малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , за якими сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню зі сторони відповідача становить по 150 000 грн. кожній дитині.

На адресу суду 24.11.2025 від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить долучити до матеріалів справи довідку про доходи за період з вересня 2024 по лютий 2025.

На адресу суду 26.11.2025 від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить долучити до матеріалів справи довідку від лікаря і огляд психіатра від 27.11.2025.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово було відкладено.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задоволити. Позивачка зазначила, що внаслідок ДТП є особою з інвалідністю, стала непрацездатною.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на істотному зменшенні заявленої суми відшкодування моральної шкоди до справедливого рівня, не заперечив щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Просив врахувати, що водій сідлового тягача ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, відтак відповідач не є єдиним винуватцем ДТП та наслідків ДТП, які спричинили тілесні ушкодження.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що, відповідно до постанови Львівської обласної прокуратури від 29.05.2025, близько 17 год 30 хв 05.03.2025 на автодорозі «М-06» поблизу с. Заклад Стрийського району Львівської області відбулась ДТП за участі автобуса марки «БАЗ А079», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автопоїзда в складі сідлового тягача марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті зіткнення водій автобуса ОСОБА_2 загинув на місці пригоди, водій автопоїзда ОСОБА_3 , а також пасажири автобуса отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 62/2025 від 19.05.2025 ОСОБА_1 отримала ушкодження, які за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, належать до тяжких тілесних ушкоджень та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я та могли утворитися внаслідок ДТП 05.03.2025 (зіткнення транспортних засобів). Кримінальне провадження №0000382 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із смертю ОСОБА_2 як особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю (а.с. 19-32).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_4 , ОСОБА_2 працював на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «Миколаївське АТП-14627» та відповідно до дорожнього листа № 022815 керував автобусом марки «БАЗ А079», д.н.з. НОМЕР_1 на маршруті Миколаїв-Демня (а.с.33).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №19944 від КНП «1 Територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 21.03.2025, ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі з 05.03.2025 по 21.03.2025 , основний діагноз: вогнищевий забій головного мозку, забій головного мозку важкого ступеня з геморагічно-контузійними вогнищами (забою) в лівій лобній частці, множинні переломи кісток черепа, лівобічна епідуральна гематома, пневмоцефалія, полігематосинус, рвано скальпована рана лобної ділянки зліва, множинні забійні садна голови, тупа травма грудної клітки, злам 7-9-ого ребер ліворуч по параветебральній лінії без зміщення фрагментів, злам 8-9-ого ребер ліворуч по лопатковій лінії без вираженого зміщення фрагментів, без плевропульмональних ускладнень, субкапсульний розрив селезінки, гемоперитонеум, лінійний перелом грудинного кінця ключиці із незначним зміщенням фрагментів (а.с. 183-184).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Тростянецької сільської ради» №165-01-13 від 02.04.2025, ОСОБА_1 доставлена бригадою ШМД до ВНМД КНП 1 ТМО м. Львова ВП «Лікарня св. Луки». Основний діагноз: важка поєднана травма тіла, тупа травма живота, субкапсульний розрив селезінки, гемоперитонеум, тупа травма грудної клітки, злам 7-9-ого ребер ліворуч по параветебральній лінії без зміщення фрагментів, злам 8-9-ого ребер ліворуч по лопатковій лінії без вираженого зміщення фрагментів, без плевропульмональних ускладнень, відкрита черепно-мозкової травми, забій головного мозку важкого ступеню з геморагічно-контузійними вогнищами (забою) в лівій лобній частці, лівобічна епідуральна гематома, пневмоцефалія, полігематосинус, перелом лобної кістки ліворуч із поширенням на ліву носову кістку, верхню стінки орбіти, комірки та дах решітчастого лабіринту із невеликим зміщенням кісткових фрагментів, перелому латеральної стінки лівої орбіти без вираженого зміщення фрагментів, перелому передньої та нижньої стінок в/щ пазухи з поширенням на альвеолярний відросток в/щелепи (Le Fort 2) та велике крило клиноподібної кістки, підшкірна гематома лобно-тім`яної ділянки ліворуч, параорбітальна гематома, закритий поперечний перелом стернального кінця лівої ключиці без зміщення кісткових відламків. Травму отримала в результаті ДТП (05.03.2025 близько 17 год 20 хв), с .Заклад, на трасі, внаслідок зіткнення фури і рейсового автобуса. Знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 05.03.2025 по 21.03.2025, переведена в хірургічне відділення з 21.03.2025 по 24.03.2025. Виписана 24.03.2025 під нагляд хірурга, сімейного лікаря, невролога (а.с.35).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» від 21.05.2025, ОСОБА_1 хворіє з 05.03.2025 після перенесеної політравми- тяжка ВЧМТ, обстежено краніодефект зіниці , горизонтальний ністагм, слабкість конвергенції, асиметрія носо-губних складок, правобічна гемігіпестезія (а.с. 37-38).

Згідно з консультаційними висновками спеціалістів КНП «Миколаївська міська лікарня» від 22.05.2025, ОСОБА_1 рекомендовані дозована ходьба з носінням компресійного бандажу, підвищене положення для нижніх кінцівок.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Миколаївська міська лікарня» від 29.05.2025, ОСОБА_1 пройшла курс амбулаторної реабілітації з 01.05.2025 по 28.05.2025 (а.с.41).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Тростянецької сільської ради» №249/01-13 від 04.06.2025, ОСОБА_1 з 25.03.2025 по 09.05.2025 знаходилася на амбулаторному лікуванні в КНП «ЦПМСД ТСР» АЗП/СМ с. Демня. 30.04.2025 консультована лікарем неврологом, травматологом, рекомендовано обмеження фізичного навантаження, використання еластичного бандажу при будь-яких фізичних навантаженнях (а.с.42).

Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №1/25/4666/В від 16.10.2025, враховуючи скарги, дані анамнезу захворювання, дані об`єктивного та додаткових методів обстеження, даних медичної документації встановлено виражений ступінь обмеження до пересування та виражений ступінь обмеження до трудової діяльності. Колегіально прийнято рішення визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи, з 13.10.2025 терміном на 2 роки. Основний діагноз наслідки внутрішньочерепної травми , супутні діагнози гіпертензивна хвороба серця з серцевою недостатністю, компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска, перелом грудинного кінця ключиці, травма селезінки, множинні переломи ребер з залученням трьох ребер (а.с.160). Згідно з рекомендаціями, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, ОСОБА_1 встановлено виражений ступінь обмеження до трудової діяльності та пересування, помірний ступінь обмеження до самообслуговування.

Відповідно до консультаційних висновків спеціаліста КНП «Миколаївська міська лікарня» від 25.09.2025, від 10.10.2025, ОСОБА_1 звернулася з скаргами на головний біль, головокружіння, загальну слабкість, втому, набряк обох нижніх кінцівок, встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст 2 ризик 3 високий, гіпертензиве серце, ІХС, дифузний кардіосклероз, СН ІІ А зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, варикозна хвороба нижніх кінцівок (а.с.187).

Згідно з оглядом психіатра від 17.11.2025, ОСОБА_1 поставлено попередній діагноз посттравматичний стресовий розлад, соціальна адаптація порушена (а.с.223).

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що власник автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо в момент дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом (тобто є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому частиною першою статті 1172 ЦК України.

Враховуючи, що за завдану моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а також те, що винний у скоєнні ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Миколаївське АТП-14627», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачки.

Стосовно розміру моральної шкоди суд зазначає наступне

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною четвертою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, а тому принцип еквівалентного відшкодування, що властивий цивільному праву, при відшкодуванні моральної шкоди неможливий, оскільки вона не має вартісного еквівалента.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) виснувала, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі 752/17832/14-ц виснувала, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Враховуючи перебування позивачки на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, характер неправомірних дій відповідача, характер і обсяг страждань, яких зазнала позивачка, можливість відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у життєвих і суспільних стосунках, глибину душевних та психічних страждань позивачки, тяжкості отриманих позивачкою ушкоджень, в результаті яких ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 13.10.2025 до 01.11.2027, вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Миколаївське АТП-14627» на користь ОСОБА_1 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, який не призведе до безпідставного збагачення позивачки.

Стосовно покликань представника відповідача на висновок експерта у кримінальному провадженні №0000382 від 22.05.2025 №1221-Е, суд зазначає, що відповідно до п. 7 цього висновку дії водія автопоїзда ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР, однак не перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. При заданих даних водій ОСОБА_3 не мав можливості уникнути настання ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування.

Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами розгляду справи судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 76, 80, 141, 209 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське АТП-14627" про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське АТП-14627" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень.

У решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське АТП-14627" в дохід держави судовий збір у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування та ім`я сторін.

Позивачка

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївське АТП-14627", , Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Львівське шосе, 1

Суддя Друзюк М. М.