КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/449/24
провадження № 22-з/824/1541/2025
29 грудня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,
розглянувши заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат,
27.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року вказаний позов задоволено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 3 221 грн, інфляційні втрати в розмірі 19 550, 31 грн, судовий збір в сумі 1 073, 60 грн, а всього 23 844, 91 грн.

30.12.2024 представник МТСБУ - адвокат Гусєв П. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, який задовольнити позов в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 17.05.2023 по 04.07.2023.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника МТСБУ - адвоката Гусєва П. В. задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат та суми судового збору змінено. Зменшено суму 3 % річних, що підлягає стягненню з МТСБУ на користь ОСОБА_1 , з 3 221 грн до 161,07 грн, суму інфляційних втрат з 19 550,31 грн до 319,94 грн, а загальну суму стягнення з 23 844,91 грн до 481,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 587,75 грн.

17.11.2025 МТСБУ та його представник Гусєв П. В. отримали копію постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с. 91, 92).

21.11.2025 представник МТСБУ - адвокат Гусєв П. В.через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить розподілити судові витрати у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України МТСБУ очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу були надані разом з відзивом на позовну заяву та які не були розподілені судом апеляційної інстанції.

12.10.2021 між МТСБУ та адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» був укладений Договір про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021.

На виконання умов Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» була укладена Додаткова угода на ведення справи за позовом до МТСБУ.

Крім того, відповідно до п. 1 Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 вбачається, що вартість правової допомоги становить 2 000 грн, які сплачуються після підписання Акту виконаних робіт у відповідності до умов Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» здійснено представництво інтересів МТСБУ у справі № 755/449/24, зокрема, але не виключно, подано відзив на позовну заяву по справі 755/449/24, тощо.

В даному випадку викладена в додатковій угоді до договору №4.1/12-10/2021 домовленість містить відкладальну обставина щодо проведення оплати послуг адвоката - оплачується після підписання акту виконаних робіт, тобто після повернення справи до МТСБУ.

МТСБУ вважає, що оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, а тому вимога суду щодо надання акту виконаних робіт для детального встановлення обсягу наданої правової допомоги є надмірним формалізмом. Оскільки гонорар Адвокатського об`єднання не залежить від кількості проведених процесуальних дій, а оплата проводиться після підписання акту виконаних робіт у майбутньому та повернення справи (п. 5.3. Договору).

Будь-яких заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат до суду не надходило.

Відповідно до пункту третього частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження розміру понесених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, адвокатом Гусєвим П. А. суду надано:

- договір №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12.10.2021, укладений між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП», за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права. Послуги, що надаються на підставі договору, складаються з комплексі дій та/чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, визначеної замовником, за конвертним дорученням замовника;

- додаткову угоду до договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12.10.2021;

- додаткову угоду №1048 від 23.01.2024 до договору №4.1/12-10/2021, за умовами п. 1 якої замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справу за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ. Вартість послуг складає 2 000 грн. Оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний в п. 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи.

Вивчивши надані стороною докази на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи складність справи, суть спору, результат розгляду справи, підстави зміни судового рішення, характер наданих послуг, витрачений час на ведення справи, а також з огляду на дотримання принципу пропорційності, колегія суддів дійшла висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню з ОСОБА_1 на користь МТСБУ пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 957, 80 грн.

З огляду на викладене, подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь представника Моторного (транспортного) страхового бюро України () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 957, 80 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук