У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Кривому Розі, заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд витребувати від приватного нотаріуса Мазепи Наталії Миколаївни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувати від Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. Однак, на момент смерті позичальник не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим за вказаним кредитним договором залишилась заборгованість у розмірі 91370 грн. 29 липня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з претензією кредитора до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, яка листом від 15.08.2025 року повідомила, що претензію пере направила за належністю до приватного нотаріуса Мазепи Наталії Миколаївни, відповіді від якої щодо спадкоємців не надано.

Заявник зазначає, що на даний час він позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (відповідачів), а пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача (відповідачів), ЦПК України не допускає, а тому просить витребувати вказану інформацію до пред`явлення позову до суду.

Разом з тим, заявник просить суд розглянути дану заяву за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормою ч. 1 ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

У відповідності до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №9901/845/18, від 11.03.2020 року у справі №9901/608/19.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення ст. 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі.

Крім того, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Звернення до суду із відповідною заявою це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Забезпечення доказів здійснюється за загальними правилами вчинення відповідних процесуальних дій.

Так, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, у межах розгляду цієї справи заявник посилається не неможливість отримати відомості про спадкоємців позичальника, які мають відповідати за його борговими зобов`язаннями.

Однак, на підтвердження неможливості самостійно здобути необхідну інформацію заявником не надано суду жодного доказу. У той же час, заявником не зазначено, яким чином витребування доказів у приватного нотаріуса та у Департаменту адміністративних послуг стане неможливим або утрудненим в майбутньому, не вказано, яким чином письмові докази, які можуть бути надані нотаріусом, будуть втрачені або збирання/подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Жодних доказів на підтвердження даних обставин заявником також не надано.

При цьому, суд зауважує, що заявник володіє інформацією щодо місця перебування спадкової справи, однак доказів звернення до приватного нотаріуса з метою отримання необхідних відомостей заявником не надано.

За таких обставин суд доходить висновку, що дана заява є передчасною, необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 84, 116-118, 260-261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у 15-ти денний строк з дня її складення.

Суддя В.В. Попов.