Справа № 138/2320/25
Провадження № 2-о/139/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Ліщини Т.П.,

з участю секретаря судових засідань Погорної В.С.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Томай К.О.

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

УСТАНОВИВ:

19.08.2025 представник заявника - адвокат Томай К.О. звернулася в інтересах ОСОБА_1 з цією заявою до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. Ухвалою судді зазначеного суду від 21.08.2025 (а. с. 63) заяву разом із матеріалами справи № 138/2320/25 передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області.

26.11.2025 судом отримано дану заяву з доданими до неї матеріалами. Зі змістузаяви вбачається, що з 16.07.1989 до 21.01.2005 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Третя дитина ОСОБА_7 народилася у ОСОБА_1 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто вже після розірвання 21.01.2005 шлюбу між ними. ОСОБА_1 стверджує, що після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати зі ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та дружина. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, однак рішенням № від 30.04.2025 заявниці відмовлено в призначені пенсії в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб.

Ухвалою від 01.12.2025 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 74, 75).

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився; відзиву та інших заяв по суті справи до суду не подав; 15.12.2025 до суду надійшла заява від 12.12.2025, у якій просить повно, всебічно з`ясувати обставини у справі, дослідити надані докази та прийняти обґрунтоване рішення; розгляд справи про встановлення факту проживання однією сім`єю просить провести без участі представника головного управління (а. с. 82).

Відповідно до вимог ст. ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені в заяві, просить її задовольнити. Суду пояснила, що з 16.07.1989 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 21.01.2005 шлюб між ними формально розірвано, проте фактичні шлюбні відносини вони не припинили: продовжували проживати разом як подружжя в будинку за адресою - АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет, вели спільне господарство; у них народилась троє дітей (перших двоє у шлюбі, а третя - після його розірвання): ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. На запитання суду про його хворобу, тривалість та вартість лікування і обставини смерті ОСОБА_1 надала вичерпні відповіді. За життя ОСОБА_4 отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після його смерті ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії в разі втраті годувальника, однак їй відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб, яке засвідчує родинні відносини з померлим.

Представник заявника - адвокат Томай К.О. обґрунтувала доказами заявлені вимоги, тому просить заяву задовольнити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що вона була сусідкою сім`ї ОСОБА_8 у селі Глибока Долина і знає ОСОБА_1 від її народження, а ОСОБА_4 - з часу їх одруження. Бачила, як вони разом відзначали сімейні свята, зокрема дні народження їхніх трьох дітей, як займалися сільським господарством (обробляли земельні ділянки та вирощували домашніх тварин). Зазначила, що з літа 2019 року ОСОБА_4 проходив військову службу, але був демобілізований за станом здоров`я. Фінансово допомагала у зв`язку з потребою в коштах на його лікування. Про те, що вони у 2005 році розірвали шлюб їй стало відомо лише у 2025 році, коли у ОСОБА_1 виникли проблеми з оформленням пенсії після смерті чоловіка.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що з 2004 року від працював на посаді сільського голови, а в даний час є старостою Лучинчицького старостинського округу Вендичанської селищної ради, в який входять села Лучинчик і Глибока Долина. У зв`язку з цим сім`ю ОСОБА_8 знає понад 20 років. Підтвердив, що вони разом виховували трьох дітей, спільно вели господарство (мали колісний трактор, домашніх тварин, невелику пасіку). Зазначив, що ОСОБА_4 проходив військову службу, але був демобілізований у зв`язку з захворюванням серця. Жителі громади фінансового допомагали сім`ї на його лікування, тому що воно було тривале та дороговартісне. Про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 з 2005 році проживали у незареєстрованому шлюбі він не знав.

Заслухавши пояснення і доводи заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 і ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (у тексті - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У п. п. 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) зазначено, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Судом встановлено, що 16.07.1989 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, що підтверджується інформацією, отриманою заявницею 19.08.2025 з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (портал Дія) (а. с. 50).

Свідоцтвами про народження (а. с. 30, 31) підтверджується, що у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.01.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а. с. 29).

Після розірвання шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а. с. 32).

02.12.1998 батько заявниці ОСОБА_10 подарував їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором (а. с. 38).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Лучинчицької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 10.06.2020 № 282, ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 39).

Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області 28.02.2025 № 136 і № 137 відповідно: 1) ОСОБА_1 постійно з 2006 року проживала разом з співмешканцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 , і вели спільне господарство (а. с. 40); 2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав в АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з ним проживали та були зареєстровані: дочка - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Співмешканка - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 41).

З рахунків за спожиту електричну енергію у зазначеному будинку вбачається, що в 2015 - 2018 роках вони видані на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 42, 43), а з 2019 року - на ім`я ОСОБА_4 на підставі укладеного з ТОВ «Енера Вінниця» договору від 01.01.2019 № 771400283 (а. с. 44, 45).

Досліджені з участю заявниці та свідків світлини (а. с. 51 - 55) відображають та підтверджують спільне життя сім`ї ОСОБА_8 з 1989 до 2023 року.

30.07.2019 ОСОБА_4 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України та призначено на посаду водія відділення реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, що підтверджується витягом з наказу від 30.07.2019 № 174 (а. с. 34).

21.02.2020 ОСОБА_4 як ветеран війни отримав статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 ) (а. с. 35).

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ № 025264 від 29.06.2022 ОСОБА_4 10.06.2022 безтерміново встановлено третю групу інвалідності з причина «Захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини» (а. с. 37) та видано посвідчення серії НОМЕР_3 (а. с. 36).

Довідкою від 26.07.2025 (а. с. 46) підтверджується, що ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 18.05.2022 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 10.02.2025 Вендичаською селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а. с. 33) підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Глибока Долина Могилів-Подільського району Вінницької області.

21.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою за призначенням пенсії в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_4 (а. с. 27) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням № від 30.04.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документа, який визначає право на пенсію, а саме свідоцтва про шлюб (а. с. 10, 11).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті «а» статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту «д» частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні. Для батьків і дружин (чоловіків) окремих категорій загиблих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом Кабінет Міністрів України може встановлювати інші умови призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 31 зазначеного Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.

З наведених норм цього Закону слідує, що передбачені законодавством соціальні виплати, в тому числі і пенсію в разі втрати годувальника мають право оформити та отримувати, зокрема, утриманці загиблої (померлої) особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 підтверджується такими доказами: 1) довіреністю від 11.07.2019 (а. с. 49); 2) рахунками за спожиту електричну енергію на ім`я ОСОБА_4 (а. с. 44, 45); 3) довідкою про доходи пенсіонера за період 01.05.2022 - 28.02.2025 (а. с. 46); 4) наданими у судовому засіданні показами ОСОБА_1 , яка повідомила, що джерелами доходів ОСОБА_4 була заробітна плата, яку він отримував, працюючи монтером на залізниці; доходи від реалізації сільськогосподарської продукції рослинного та тваринного походження, отриманої від ведення домашнього господарства; грошове забезпечення, а пізніше пенсія військовослужбовця. При тому вона не могла працювати за станом здоров`я, оскільки народження всіх дітей відбувалося за допомогою кесаревого розтину, після чого у неї виникали ускладнення зі здоров`ям. Як наслідок має хронічне захворювання спини; 5) показами свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила зазначену інформацію, повідомлену ОСОБА_1 ; 6) свідоцтвом про смерть 07.02.2025 ОСОБА_4 (а. с. 33).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що допомога, яку надавав за життя ОСОБА_4 була для ОСОБА_1 постійним та основним джерелом засобів до існування.

Відтак, у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 після розірвання 21.01.2005 шлюбу із ОСОБА_4 продовжувала з ним проживати однією сім`єю з 22.01.2005 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , та перебувала весь цей час на його утриманні.

Керуючись ст. 3 СК України, ст. ст. 2 - 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 263 - 265, 293, 294, 315, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 22 січня 2005 року по день смерті ОСОБА_4 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 22 січня 2005 року по день смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , місцезнаходження: 21005, Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Вінниця, район «Поділля», вул. Зодчих, буд. 22.

Повне рішення складено 29.12.2025.

Суддя Тарас ЛІЩИНА