Провадження № 2др/205/72/25
24 грудня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 101876950 від 04 травня 2021 року у розмірі 7 920 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5 940 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 1 980 грн., а також судовий збір у розмірі 736 грн. 09 коп., а всього 8 656 грн. 09 коп., у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

15 грудня 2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, яку зареєстровано судом 16 грудня 2025 року та передано в провадження судді 17 грудня 2025 року, в якій просила вирішити питання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. У своїй заяві зазначила, що рішення суду від 17 листопада 2025 року відповідачеві було надіслано в «Електронний суд» 09 грудня 2025 року, тому останнім днем подання такої заяви є 14 грудня 2025 року, а наступним робочим днем після нього днем 15 грудня 2025 року.

Позивач свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, представник відповідача у своїй заяві до суду просила розглядати без її участі та участі відповідача.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи зазначене вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником відповідача у відзиві було заявлено про надання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу будуть надані судові до закінчення судових дебатів.

Враховуючи, що справу розглянуто без участі сторін та їх представників, тобто, участі в судовому засідання представник відповідача не приймала, рішення суду було направлено в кабінет системи «Електронний суд» 09 грудня 2025 року, підтвердження про що міститься в матеріалах справи (а.с. 143), останнім днем подання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу є 14 грудня 2025 року. При цьому, суд зауважує, що рішення в електронний кабінет системи «Електронний суд» було надіслано фактично о 22 годині 24 хвилини, датою отримання слід вважати наступний день, 10 грудня 2025 року, тобто заяву подано у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.

На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кучинська В.В. надала договір про надання правової допомоги № 23/2025 від 29 листопада 2025 року; додаток № 1 до договору № 23/25 від 29 листопада 2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4786 від 12 червня 2020 року; акт наданих послуг за договором № 23/2025 про надання правничої допомоги від 29 листопада 2025 року; виписку з банківського рахунку адвоката Кучинської В.В. про зарахування коштів від ОСОБА_1 за договором про правничу допомогу.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиції Верховного Суду від 28 жовтня 2019 у справі № 922/445/19).

Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Тобто, у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У своїй відповіді на відзив ТОВ «Діджи Фінанс» стосовно заявленого розміру правничої допомоги заперечував, вказавши, що представником відповідача не доведено, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. є фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Представником відповідача не надано опису послуг із зазначенням витраченого часу та обсягом виконаних робіт, що позбавляє суд можливості надати належну оцінку реальності таких витрат, а отже відсутні будь-які правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19 при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Такий же правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц.

Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що витрати відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у заявленому розмірі 6 000 грн., є неспівмірними зі складністю цієї справи, відсутності детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кучинською В.В., зокрема зазначення часу, витраченого адвокатом на усні юридичні консультації, роз`яснення норм чинного законодавства, аналіз доказів та судової практики з питань спірних правовідносин, складання подання відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості та заперечення.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 133, ч.ч. 1, 2, 6, 8 ст. 141, п. 3 ч. 1, ч.ч. 3-5 ст. 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: