КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/2776/24
провадження № 22-ц/824/4837/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Хаєцької Олени Сергіївни на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року в складі судді Колесника О. М.,

встановив:

30.04.2024 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 жовтня 2021 року в м. Києві по Південному мосту відбулась дорожньо-транспортна пригода ( ДТП) за участю транспортного засобу КІА, р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volkswagen, р/н НОМЕР_2 , в результаті чого було пошкоджено металеве бар`єрне огородження (відбійник).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року (справа №753/22876/21) водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання ДТП в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування.

МТСБУ здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламентну виплату у розмірі 11 716 грн.

Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 13 716 грн.

З огляду на вказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 13 716,00 грн та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача упошкодженні металевого бар`єрного огородження по Південному мосту в м. Києві під час вчинення ДТП, яке відбулося 17.10.2021 року.

З постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року не вбачається, що в наслідок ДТП, яке відбулося 17.10.2021 року, було пошкоджено металеве бар`єрне огородження по Південному мості у в м. Києві.

В даному випадку суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

25.11.2024 представник МТСБУ - Хаєцька О. С. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково зазначила, що МТСБУ здійснила регламентну виплату, а тому твердження суду, що металева огорожа не була пошкоджена не відповідає обставинам справи та встановленим МТСБУ обставинам.

До апеляційної скарги додала копію листа потерпілої особи з додатками. Клопотань про прийняття нових доказів з наведенням обґрунтувань неможливості їх надання суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України в редакції, що діяла на час відкриття апеляційного провадження, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом ст.1166, 1187, 1188 ЦК України у їх системному зв`язку відповідальною за спричинену шкоду внаслідок ДТП є особа, яка винна в ДТП.

Відповідно до змісту постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року ( справа №753/22876/21) 17 жовтня 2021 року приблизно о 14:25 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Kia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Південному мосту від проспекту Бажана в напрямку до вул. Саперно-Слобідської в місті Києві, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку попереду, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів та травмування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд визнав винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

01.12.2021 Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва звернулось до МТСБУ з заявою про регламентну виплату з централізованих страхових резервів МТСБУ.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, складеного ТОВ "Незалежна експертна компанія" на замовлення МТСБУ, станом на 17.10.2021 вартість матеріального збитку з урахуванням зносу без ПДВ становить 11 716 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №300149 від 13.01.2022, МТСБУ перерахувало на рахунок ТОВ "Незалежна експертна компанія" 2 000 грн. Призначення платежу: оплата послуг аваркому (експерта) по справі №81717, згідно рах. №1 від 10.01.2022.

Відповідно до платіжної інструкції №817625 від 21.02.2022, МТСБУ перерахувало на рахунок КМДА КП "Київавтошляхміст" 11 716 грн. Призначення платежу: виплата по справі №81717, згідно наказу №3/1147 від 17.02.2022, т.з. огорожа.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінивши надані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність тієї обставина, що пошкодження металевого бар`єрного огородження відбулося внаслідок ДТП, що сталося 17.10.2021 з вини ОСОБА_1 .

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Враховуючи ту обставину, що позивачем суду першої інстанції копія листа потерпілої особи з додатками, як доказів завдання шкоди саме діями відповідача не подавались, при подачі апеляційної скарги та при перегляді справи апеляційним судом будь-якого клопотання чи обґрунтування поважності причин неподання цих доказів до суду першої інстанції не подано, а тому підстави для врахування вказаних доказів судом апеляційної інстанції відсутні.

Наявність обставин, за яких відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Хаєцької Олени Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук