Справа № 472/550/25
Провадження №2/472/388/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Чорної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в силу вимог ст. 1218 ЦК України, увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зокрема, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , увійшло право власності на дві земельні ділянки площею 2,1571 га з кадастровим номером :02:000:0331 та площею 0,3493 га з кадастровим номером :02:000:0332, які розташовані в межах Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке було посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 047629, виданим 21 квітня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193.

Спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , прийняли спадкоємці першої черги за законом, а саме її діти: син - ОСОБА_6 ; син - ОСОБА_7 та син - ОСОБА_1 .

Після отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до державного реєстратора речових трав на нерухоме майно Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з метою реєстрації права власності на належну йому частку успадкованої земельної ділянки, проте державним реєстратором було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину, виданому на ім`я ОСОБА_1 , вказано, що останній успадкував 1/3 частку земельної ділянки з площею 8, 24 га, натомість, як вбачається з Витягу з ДЗК площа земельної ділянки, на яку позивач бажає зареєструвати право власності, становить 2,1571 га та 0,3493 га.

В зв`язку із вказаним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,1571 га.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 18 листопада 2025 року представник позивача ОСОБА_8 подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

В судове засідання представник відповідача Степівської сільської ради, відповідач ОСОБА_2 , співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду надали заяви, в якій не заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої в силу вимог ст. 1218 ЦК України увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зокрема, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , увійшло право власності на дві земельні ділянки площею 2,1571 га з кадастровим номером :02:000:0331 та площею 0,3493 га з кадастровим номером :02:000:0332, які розташовані в межах Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке було посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 047629, виданим 21 квітня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193.

Спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , прийняли спадкоємці першої черги за законом, а саме її діти: син - ОСОБА_6 ; син - ОСОБА_7 та син - ОСОБА_1 .

28 лютого 2007 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратовою О.М. на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/3 частці на спадкове майно - земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8, 24 га , що розташована в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку МК № 047629, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 21.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193.

Зокрема, на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВЕМ № 652685, зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 230, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину.

Вказані обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи № 62/2006.

Ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції до 31.12.2012 року) встановлювалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, (ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції до 31.12.2012 року).

Позивач державний акт на право власності на успадковану ним частку земельної ділянки не отримував.

Натомість, ОСОБА_6 12.01.2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ 244453 на земельну ділянку площею 2, 8798 га з кадастровим номером: :02:000:0183. Цього ж дня було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 244452 й ОСОБА_7 , але на земельну ділянку площею 2,8600 га з кадастровим номером: :02:000:0182, що підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.03.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 до 31.12.2012 року державний акт на право власності на належну йому частку земельної ділянку не отримував, а після 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, натомість реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

П. З ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Таким чином, позивач звернувся до державного реєстратора речових трав на нерухоме майно Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з метою реєстрації права власності на належну йому частку успадкованої земельної ділянки, проте державним реєстратором було відмовлено в проведені реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину, виданому на ім`я ОСОБА_1 , вказано, що останній успадкував 1/3 частку земельної ділянки з площею 8, 24 га, натомість, як вбачається з Витягу з ДЗК площа земельної ділянки, на яку позивач бажає зареєструвати право власності, становить 2,1571 га та 0,3493 га, що підтверджується відповіддю Степівської сільської ради від 02.04.2025 року.

Отже, за таких обставин державний реєстратор речових прав не може здійснити реєстрацію права власності позивача на 1/3 частку спадкової земельної ділянки.

З листа, наданого ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 262/22-25 від 13.03.2025 року, вбачається, що успадкована позивачем ОСОБА_1 та його братами ОСОБА_6 й ОСОБА_7 земельна ділянка була фактично поділена й з неї утворилося три нових земельних ділянки, а саме земельна ділянка площею 2,8798 га з кадастровим номером: :02:000:0183, земельна ділянка площею 2, 8600 га з кадастровим номером: :02:000:0182 і земельні ділянки площею 2,1571 га з кадастровим номером: :02:000:0331 та площею 0,3493 га з кадастровим номером :02:000:0332.

В свою чергу, відповідно до даних АС ДЗК, за ОСОБА_5 , право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 047629 від 21.04.2003 року, обліковуються:

-Земельна ділянка площею 2,1571 га з кадастровим номером :02:000:0331 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області;

Земельна ділянка площею 0,3493 га з кадастровим номером :02:000:0332 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Тобто, фактично за ОСОБА_5 обліковується 1/3 частка земельної ділянки, яку успадкував позивач ОСОБА_1 , проте не дооформив своє право власності на неї, а саме не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач прийняв спадщину за законом, то спадщина належить йому з часу її відкриття.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1). Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2).

Ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на успадковану ним земельну ділянку ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до відповідачів Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Миколаїв, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 2,1571 га з кадастровим номером :02:000:0331, яка розташована в межах Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка утворилася в результаті поділу земельної ділянки площею 8,24 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області), 1/3 частку якої успадкував ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності якої було посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 047629, виданим 21 квітня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 191.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко