ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/8077/17

провадження № 22-ц/4809/1593/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 лютого 2024 року у складі судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі по тексту ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» посилався на те, що 19 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі по тексту ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03-1-Ф, за умовами п.1.1 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 31200 доларів США на строк з 19 грудня 2007 року по 18 грудня 2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9 % річних.

06 лютого 2015 року на виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору №2, відповідно до якої сторони домовились викласти п.п.1.1, 3.1.10 та 5.3 у новій редакції, а саме

- пунктом 1.1 банк надає позичальнику кредит в сумі 31200 доларів США на строк з 19 грудня 2007 року по 18 грудня 2027 року зі сплатою процентів за користуванням кредиту у період з 19 грудня 2007 року по 31 березня 2014 року та з дня, наступного за датою закінчення особливого періоду/дати демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється в розмірі 12,9% річних; у період з 01 квітня 2014 року по дату закінчення особливого періоду/дату демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 0,00% річних.

- пунктом 3.1.10 за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), у період з 19 грудня 2007 року по 31 березня 2014 року та з дня, наступного за датою закінчення особливого періоду/дати демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,9% річних; у період з 01 квітня 2014 року по дату закінчення особливого періоду/дати демобілізації позичальника процентна ставка встановлюється в розмірі 0,00% річних.

- пунктом 5.3. за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний з першого дня місяця наступного за місяцем виявлення банком порушення до закінчення строку кредитування, визначеного у п.1.1. кредитного договору, сплатити банку пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності, а у період з 01 квітня 2014 року по дату закінчення особливого періоду/дату демобілізації позичальника сплатити пеню у розмірі 0,00% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу,пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку в повному обсязі.

Всі інші умови кредитного договору залишаються без змін. Додаткова угода є невід`ємною частиною кредитного договору та набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати суми кредиту не виконує. Станом на 23 листопада 2017 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором порядку, платежі по тілу кредиту не погашалися взагалі, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У зв`язку з цим станом на 23 листопада 2017 року заборгованість відповідача перед банком склала: заборгованість по кредиту строкова - 15730 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 5719,08 доларів США, заборгованість по процентах прострочена за період з 01 березня 2014 по 31 березня 2014 року - 235,46 доларів США, всього - 21684,54 доларів США.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та судові витрати.

РішеннямКіровського районного суду міста Кіровограда від 28 лютого 2024 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 21684,54 доларів США заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року №03-1-Ф, з яких 15730,00 доларів США - заборгованість по кредиту строкова; 5719,08 доларів США - заборгованість за кредитом прострочена, 235,46 доларів США - заборгованість по процентах прострочена. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк».

ПАТ АБ «Укргазбанк» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 лютого 2024 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 19 грудня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03-1-Ф, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 31200,00 доларів США на строк з 19 грудня 2007 року по 18 грудня 2027 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9% річних. Відповідно до п.3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язався повернення суми кредиту здійснювати щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, у розмірі, не меншому 1/212 від суми отриманого кредиту, що становить 130,00 доларів США (т.1 а.с.8-12).

06 лютого 2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору від 19 грудня 2007 року №03-1-0, за умовами якої на виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» домовились викласти п.п.1.1., 3.1.10., 5.3. кредитного договору у новій редакції, а саме змінити процентну ставку за користування коштами у період з 19 грудня 2007 по 31 березня 2014 та з дня, наступного за датою закінчення особливого періоду/дати демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,9% річних; у період з 01 квітня 2014 по дату закінчення особливого періоду/дату демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 0.00% річних. За умовами п.3.1.10 кредитного договору (у новій редакції) за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) у період з 19 грудня 2007 по 31 березня 2014 та з дня, наступного за датою закінчення особливого періоду/дати демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,9% річних; у період з 01 квітня 2014 по дату закінчення особливого періоду/дату демобілізації позичальника, процентна ставка встановлюється у розмірі 0,00% річних. Відповідно до п.5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний з першого дня місяця, наступного за місяцем виявлення банком порушення, до закінчення строку кредитування, визначеного у п.1.1. кредитного договору, сплатити банку пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності, а у період з 01 квітня 2014 по дату закінчення особливого періоду/дату демобілізації позичальника сплатити пеню у розмірі 0,00% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу,пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку в повному обсязі. Всі інші умови кредитного договору залишилися без змін. Додаткова угода є невід`ємною частиною кредитного договору та набирає чинності з моменту її підписання сторонами. (т.1 а.с.13).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 23 листопада 2016 року заборгованість відповідача перед банком становила 21684,54 доларів США, з яких строкова заборгованість по кредиту складала 15730,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 5719,08 доларів США, прострочена заборгованість по процентах - 235,46 доларів США (т.1 а.с.4-7).

Слід зазначити, що доводи апеляційної скарги про недійсність вказаної додаткової угоди не приймаються судом до уваги, оскільки постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 червня 2023 року у справі №404/5681/20 апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року про визнання додаткової угоди від 06.02.2015 №2 до кредитного договору від 19 грудня 2007 року №03-1-0 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання недійною додаткової угоди до кредитного договору відмолено (т.1 а.с.239-239в).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем порушувалися умови договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, норма абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зокрема, враховуючи положення частини першої статті 1046 ЦК України та частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року №03-1-Ф з ОСОБА_1 саме у валюті зобов`язання - доларах США.

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою статті 254 ЦК України передбачено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання позивачем строку позовної давності, враховуючи наявність обставин переривання строку шляхом укладення додаткової угоди, яка на час розгляду справи спр№2 до кредитного договору від 19 грудня 2007 року №03-1-0 справи є дійсною та вважається укладеною. Доказів зворотного суду не надано стороною відповідача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 лютого 2024 року -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко