Провадження № 2-з/357/92/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2025 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на об`єкт нерухомого майна виключно в частині тимчасового обмеження права розпорядження (відчуження та обтяження), без обмеження права володіння та користування, а саме тип об`єкта: нежитлова будівля, літера «А-2»; загальна площа: 501,0 кв.м; адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33804926; власник: ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС»; 2) заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або обтяження зазначеного об`єкта нерухомого майна (продаж, міна, дарування, внесення до статутного капіталу, іпотека тощо); 3) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, Міністерству юстиції України та іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо переходу права власності, обтяження або внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта з реєстраційним номером 33804926.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, заявник зазначає, що ним подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву до ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та гарантійних виплат, що виникли з трудових правовідносин у загальному розмірі 949 461,18 грн. Однак, з фінансової звітності ТОВ «ВП-ВТС» за 2024 рік вбачається про суттєве зниження чистого доходу відповідача з 5 149 000 грн у 2023 році до 1 528 700 грн у 2024 році, що свідчить про різке скорочення господарської діяльності та значний обсяг поточних зобов`язань станом на 31.12.2024 9 555 700 грн, при загальній вартості активів 10 352 400 грн, що вказує на критичне боргове навантаження та фактичну відсутність фінансового резерву. Крім того, відповідач вчинив конкретні дії, спрямовані на відчуження належного йому об`єкта нерухомості, а саме виставив на публічний продаж нежитлову будівлю (виробничоскладський комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 501,0 кв.м. за ціною 12 035 651 грн. При цьому, балансова вартість зазначеного об`єкта нерухомості становить 527 799,46 грн, що є істотно нижчим показником порівняно із заявленою ціною публічного продажу та додатково підтверджує ризик втрати ліквідного активу. У зв`язку з наявністю реального ризику утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, зумовленого критичним фінансовим станом відповідача та вчиненням ним дій, спрямованих на відчуження належного йому нерухомого майна, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1, 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України врегульовано, що позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано позов ОСОБА_1 до ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та гарантійних виплат, що виникли з трудових правовідносин у загальному розмірі 949 461,18 грн.

Заявлена у позовній заяві сума (ціна позову) складається: заборгованість із заробітної плати та гарантованого середнього заробітку у загальному розмірі 580 061,18 грн., що включає: 1) 174 018,27 грн. нарахована, але не виплачена заробітна плата за січень - лютий 2022 року; 2) 406 042,91 грн. гарантований середній заробіток за період з 07.03.2022 по 18.07.2022; інфляційні втрати у розмірі 218 500 грн.; три відсотки річних у розмірі 60 900 грн.; відшкодування моральної шкоди у розмірі 90 000 грн.

На підтвердження доводів заявником надано, зокрема, наступні докази: копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» № 1107-1 від 11.07.2025; роздруківка оголошення з вебсайту OLX.ua від 24.11.2025; Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 33804926; фінансова звітність ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» станом на 31.12.2024; журнал-ордер № 103 за січень 2025 року; скріншоти електронного листування з головним бухгалтером ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС»; роздруківка з аналітичного сервісу Opendatabot ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» станом на 18.12.2025.

З копії протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» № 1107-1 від 11.07.2025 вбачається, що рішення про продаж підприємства в цілому не прийнято, вирішено продати лише частки 2 учасників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом продажу частини основних засобів та майна. Крім того, з вказаного протоколу, який підписаний, зокрема ОСОБА_1 , вбачається про наявність конфлікту між учасниками ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС», при цьому зазначено про те, що заявник створює перешкоди для нормальної діяльності підприємства.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», установчим документом товариства є статут. У статуті товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього; 4) облік часток товариства в обліковій системі часток товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, що ведеться Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - облікова система часток).

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства. Статутом товариства можуть бути передбачені обмеження щодо зміни співвідношення часток учасників. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Окремо від статутного капіталу товариства статутом товариства може передбачатися створення додаткового капіталу товариства за рахунок вкладів (внесків) його учасників. Вклади (внески) до додаткового капіталу товариства вносяться учасниками товариства без зміни номінальної вартості або зміни розміру статутного капіталу товариства. У рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення вкладу (внеску) учасника товариства до додаткового капіталу товариства визначається розмір такого вкладу (внеску). Вкладом (внеском) учасника товариства до додаткового капіталу товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом. Правовий режим майна, внесеного до додаткового капіталу товариства, порядок розпоряджання ним, зміст прав та обов`язків учасників товариства, а також порядок взаємовідносин між ними або між учасниками товариства та товариством можуть визначатися статутом товариства та/або корпоративним договором.

За правилом п. 11 ч. 2 ст. 30 вказаного Закону, до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період.

Суд зазначає, що статут ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ВТС» має визначати статутний капітал юридичної особи, при цьому у справі такий документ не міститься.

З наданої фінансової звітності, журналу-ордеру та роздруківки з аналітичного сервісу Opendatabot неможливо визначити, чи затверджені надані суду результати діяльності товариства за той чи інший період у встановлений законодавством спосіб.

Крім того, вказаними матеріалами підтверджується діяльність товариства у дещо менших розмірах, ніж у попередні роки, але загалом така діяльність здійснюється.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Таким чином, для вжиття заходів забезпечення позову заявник мав би підтвердити належним чином обставини, що викладені в заяві про забезпечення позову, зокрема, необхідність забезпечення позову саме в обраний позивачем спосіб.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вказана правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази, суд дійшов висновку за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А. Ю. Цуранов