Головуючий у суді першої інстанції Л.В. Яковлєва
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

29 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія

«Європейська агенція з повернення

боргів»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2025 року,ухвалене у складі судді Л.В. Яковлєвої в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області,

у с т а н о в и в:

05 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ», Товариство) звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 11361-12/2023 в розмірі 28 000,00 грн., за кредитним договором № 11337-12/2023 в розмірі 16 000,00 грн., за кредитним договором №11371-12/2023 в розмірі 13 600,00 грн., за кредитним договором № 07991-11/2023 в розмірі 51 750,00 грн., за договором позики № 76272675 в розмірі 9 720,30 грн., а всього просить стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 119 070,30 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11361-12/2023, згідно умов вказаного договору, Товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 11361-12/2023 в розмірі 28 000 грн.00 коп.

Також, 07 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11337-12/2023, згідно умов вказаного договору, Товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 11337-12/2023 в розмірі 16 000 грн.00 коп.

Крім того, 07 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11371-12/2023, згідно умов вказаного договору, Товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 11371-12/2023 в розмірі 13 600 грн.00 коп.

15 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07991-11/2023, за яким ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом визначеного терміну повернути суму кредиту та сплатити відсотки за його користуванням. ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало своє зобов`язання за договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 07991-11/2023 від 15 листопада 2023 року у загальному розмірі 51 750 гривень. В подальшому, на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Також, 18 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №76272675 підписаний електронним підписом. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №18 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим та через неналежне виконанням відповідачем кредитних зобов`язань в позасудовому порядку, ТОВ «ФК «ЄАПБ» змушено звернутися до суду із вказаним позовом з метою захисту власних майнових прав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2025 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості:

- за кредитним договором № 11361-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 28 000,00 грн, з яких: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

- за кредитним договором № 11337-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 16 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

- за кредитним договором № 11371-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 13 600,00 грн, з яких : 3 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

- за кредитним договором № 07991-11/2023 від 15 листопада 2023 року в розмірі 51750,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 41 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

- за договором позики № 76272675 від 18 вересня 2023 року в розмірі 6 781,25 грн, з яких: 3 875,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 906,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати у розмірі 2 952, 30 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. В якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів.

Зауважує, що до суду позивачем надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копій оригіналу.

На думку апелянта, позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме Відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що Відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ОСОБА_1 , так як ОСОБА_1 не підписував кредитних договорів № 11361-12/2023 від 07.12.2023 року, № 11337-12/2023 від 07.12.2023 року, № 11371-12/2023 від 07.12.2023 року, № 07991-11/2023 від 15.11.2023 року, договір позики № 76272675 від 18.09.2023 року, саме в тій редакції, в якій позивачем надано до суду у якості письмових доказів.

Звертаю увагу суду, що копії розрахунків заборгованості, які додано до позовної заяви, є внутрішніми документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Також, звертає увагу суду, що лише банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 , в тому числі переходило від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, грошові зобов`язання ОСОБА_1 за договором позики № 76272675 від 18.09.2023 року ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.

Зауважує, що наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.

На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію заявника на Сайті Товариства і формує Особистий кабінет Клієнта.

У момент введення коду на Сайті Товариства Клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду договір вважається підписаним.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину що надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

17 грудня 2025 року у судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

З метою дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважала за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та їх представників, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників справи та їх представників, оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає вирішенню розгляд справи, та скласти постанову у визначений законом строк. Вступна та резолютивна частини постанови не виготовлялись та не проголошувалися судом 17.12.2025.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи спір у даній справі, судом зазначено, що на підтвердження законності своїх позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду кредитний договір № 11361-12/2023; кредитний договір № 11337-12/2023, кредитний договір № 11371-12/2023, договір факторингу №29042024; кредитний договір № 07991-11/2023, договір факторингу №29042024-1; договір позики №76272675, договір факторингу №14/06/21.

В свою чергу відповідач не надав до суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за договорами в повному обсязі.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 11361-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 28 000,00 грн., з яких: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 000, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 11337-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 16 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 11371-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 13 600,00 грн, з яких: 3 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 07991-11/2023 від 15 листопада 2023 року в розмірі 51 750,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 41 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 76272675 від 18 вересня 2023 року в розмірі 6 781,25 грн, з яких: 3 875,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 906,25 грн - сума заборгованості за відсотками, обґрунтованими та такими, що обумовлені та погоджені сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інситанції та вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11361-12/2023.

Згідно п. 1.1, 1.4.1 вказаного договору, Товариство надало позивачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів у розмірі 2,50 % строком на 120 днів.

07 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11337-12/2023.

Згідно п. 1.1, 1.4.1 вказаного договору, Товариство надало позивачу грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів у розмірі 2,50 % строком на 120 днів.

07 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11371-12/2023.

Згідно п. 1.1, 1.4.1 вказаного договору, товариство надало позивачу грошові кошти в розмірі 3 400,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів у розмірі 2,50 % строком на 120 днів.

29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 30230-10/2023 в розмірі 46 200 грн.(а.с. 26-28)

Наведене також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу№ 29042024 від 29 квітня 2024 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року (а.с.29-30).

Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за кредитними договорами № 11361-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 28 000 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за кредитними договорами № 11337-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 16 000 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за кредитними договорами № 11371-12/2023 від 07 грудня 2023 року в розмірі 13 600 грн., з яких: 3 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

15 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07991-11/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 33-36).

Згідно п. 1.1., 1.2 вказаного договору, товариство надало позивачу фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів строком на 360 днів.

29 квітня 2024 року між ТОВ «СТАРФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024-1, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНСГРУП» передав позивачу права вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором№ 07991-11/2023 в розмірі 51 750, 00 грн.

Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29 квітня 2024 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 29042024-1 від 29 квітня 2024 року.

Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором № 07991-11/2023 в розмірі 51750 грн., з яких: 10000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу;41750 грн. - сума заборгованості за відсотками.

18 вересня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №76272675, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 позику в розмірі 3 600,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 17 жовтня 2023 року зі сплатою процентів за користування позикою. Визначена договором базова процентна ставка становить 2,50 % в день, знижена процентна ставка 0,625 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - у 2,70% в день, орієнтована річна процентна ставка 769,67 % річних, орієнтовна загальна вартість позики 4275,00 грн. Даний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1WBDe0iAd3 (а.с. 46-48).

14 червня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Рішень» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Договором позики № 76272675 в розмірі 9720,30 грн.

Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників № 18 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №18 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 56-57).

Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за договором позики № 76272675 в розмірі 9 720,30 грн., з яких: 3 875,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 845,30 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналогічні положення містить ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 202, 205, 207, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливістю спірних правовідносин у даній справі є укладання договору про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. З урахуванням даної обставини, застосуванню підлягають наступні положення законодавства.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

Порядок укладення електронного договору передбачений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, Кредитні договори № 11337-12/2023 від 07 грудня 2023 та № 11371-12/2023 від 07 грудня 2023, № 07991-11/2023 від 15 листопада 2023 року , № 76272675 від 18 вересня 2023 року укладені за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариств - позикодавців шляхом ідентифікації позичальника із зазначенням ним своїх персональних даних, та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такі договори прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі.

Доводи апеляційної скарги щодо тієї обставини, що кредитні договори ним не укладалися колегія суддів відхиляє, та звертає увагу на наступне.

Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.

Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб- сторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта.

У момент введення коду на Сайті Товариства Клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду договір вважається підписаним.

Отже, слід дійти висновку, що для укладання договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору.

Сторони узгодили розмір кредиту, строки та умови користування коштами, у договорі передбачено умови та строки нарахування відсотків та відповідальність сторін за невиконання та неналежне виконання умов договору, що свідчить про ознайомлення Позичальника зі всіма істотними умовами договору та про наявність волі Відповідача для укладення кредитного договору в електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Підписавши договір, Позичальник посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Отже, з огляду на викладене, та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, між Товариством та Клієнтом, був укладений та підписаний.

Апелянтом у скарзі заперечується факт перерахування кредитних коштів.

Однак, на таке твердження апелянта, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні копія Листа ТОВ Універсальні платіжні рішення Вих. №3426_05 від 27-02-2025 про здійснення переказу на суму 10 000,00 грн, маска карти НОМЕР_1 , (т. 1 а.с 138 зворот), копія листа ТОВ Універсальні платіжні рішення вих. № 3466_37 від 27-02-2025 про перерахування на карту НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 3 400,00 грн., (т. 1 а.с. 145), Копія Листа ТОВ Універсальні платіжні рішення Вих №3466_37 від 27-02-2025 про перерахування карту НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 7 000,00 грн; (т. 1 а.с. 149); копія листа ТОВ ТОВ Універсальні платіжні рішення вих №3466_37 від 27-02-2025 перерахування на карту НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 4 000,00 грн., (т. 1 а.с. 15№).

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення доводи апеляційної скарги щодо тієї обставини, що розрахунок заборгованості наданий позивачем та виписка по особовому рахунку є неналежним доказом та не має прийматися судом до уваги.

Так, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів.

Окрім того, учасник справи мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи Розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але скористалися даним правом.

Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги, що на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов'язання між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , вони ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором спростовується наступним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п.п.1.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Клієнт гарантує та відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається Факторові за цим Договором.

Відповідно до п.п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Тобто, сторони погодили, що первісний кредитор має право передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до п.п.9.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Стороні, а їх підписи скріплюються печатками сторін.

Відповідно до додаткової угоди № 7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, сторони домовились викласти пункт 9 .1. договору в наступній редакції (копію додаткової угоди додано до позовної заяви):

«9.1. даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.»

Відповідно до договору факторингу, за яким відступлено право вимоги боргу за договором позики, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення, що відповідач не спростував.

За змістом ч. 1 ст.1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Враховуючи, що Відповідач не оспорив, не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Отже, Договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 є чинним, його дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягає до виконання.

Тобто, перехід права вимоги за Договорами позики від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, підтверджується Договором факторингу та додатками нього.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року та 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірне нарахування відсотків, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № 11361-12/2023, кредит надано строком на 120 днів до 04 квітня 2024 року (пункт 1,2 Договору) (а.с. 8). Базова процентна ставка базова/день - 2,50 відсотків (п. 1.4.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 21 000 грн.

Зі змісту кредитного договору № 11337-12/2023, кредит надано строком на 120 днів до 04 квітня 2024 року (пункт 1,2 Договору) (а.с. 14). Базова процентна ставка базова/день - 2,50 відсотків (п. 1.4.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 12 000 грн.

Зі змісту кредитного договору № 11371-12/2023, кредит надано строком на 120 днів до 04 квітня 2024 року (пункт 1,2 Договору) (а.с. 20). Базова процентна ставка базова/день - 2,50 відсотків (п. 1.4.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 10 200 грн.

З кредитного договору № 07991-11/2023 від 15 листопада 2023 року, кредит надано строком на 360 днів до 08 листопада 2024 року (пункт 1.2 Договору) (а.с. 33). Базова процентна ставка базова/день - 2,50 відсотків (п. 1.4.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 41 750 грн. (відсотки нараховані позивачем межах строку кредитування за 167 днів).

З кредитного договору № 76272675 від 18 вересня 2023 року, кредит надано строком на 30 днів до 17 жовтня 2023 року (пункт 2.2 Договору) (а.с. 46-49). Базова процентна ставка базова/день - 2,50 відсотків (п. 1.4.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 2 906,25 грн. (відсотки нараховані межах строку кредитування за 30 днів).

Як передбачено ч. 1 ст. 637 ЦК України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно ст. 213 ЦК України.

За приписами частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статі 12, частина 1 статті 81 ЦПК України).

Згідно приписів частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Про наведене вказав Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не має.

Суд першої інстанції, належним чином оцінивши надані сторонами докази та встановивши всі обставини справи, перевіривши наявність, підстави та розмір виникнення заборгованості, дійшов обґрунтованого висновку про існування правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами.

Судом першої інстанції повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають обставинам справи, а під час прийняття рішення судом не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, рішення суду являється законним та повністю обґрунтованим.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

При цьому, враховуючи той факт, що за наслідками апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів не вбачає підстав для покладення на позивача понесених відповідачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна