справа № 619/7927/25
провадження № 2-н/619/1513/25
УХВАЛА

26 грудня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (, юридична адреса: 0411 6, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ),-

в с т а н о в и в:

У провадження Дергачівського районного суду Харківської області надійшла заява ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 14 029,83 гривень.

Заява мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 , є побутовим споживачем газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому надає такі послуги ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Боржником не було оплачено природний газ, поставлений йому заява ТОВ «ГК «Нафтогаз України», за період часу з 01.05.2022 по 30.11.2025 (включно) на загальну суму 14 029,83 гривень.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Предметом заяви про видачу судового наказу є зобов`язання, які випливають з надання комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати за послуги з спожитого природного газу повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Матеріали справи свідчать про те, що заявленою вимогою у даній справі є стягнення заборгованості за спожитий природний газ, що споживався у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де і надаються послуги ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Окрім цього, заявник також вказує, що місцем зареєстрованого проживання боржника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності №455105790 від 04.12.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником 1/3 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З поданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заяви та доданих до неї документів вбачається, що заборгованості у ОСОБА_1 , який є власником 1/3 частки цього житлового будинку, виникла за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 14 029,83 гривень, тобто поза межами територіальної юрисдикції Дергачівського районного суду Харківської області.

Будь-яких інших причин для розгляду справи Дергачівським районним судом Харківської області позивачем не наведено.

За таких обставин, приходжу до висновку, що позовна заява була направлена до Дергачівського районного суду Харківської області помилково.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у видачі судового наказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 160-166, 260, 261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованості за спожитий природний газ, за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з з 01.05.2022 по 30.11.2025 (включно), у загальному розмірі 14 029,83 гривень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя В. С. Овсянніков