Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

Справа №439/1708/24

Провадження № 2-др/439/13/25

23 грудня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бродівської міської ради про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування, ухвалив таке рішення.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Ковальська Оксана Богданівна звернулася до Бродівського районного суду Львівської області зі заявленими вимогами, в яких просить суд стягнути з відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 156 000 гривень 00 копійок

Стислий виклад позиції позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

12 грудня 2025 року рішенням Бродівського районного суду Львівської області у цивільній справі № 439/1708/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом задоволено повністю. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 03.11.2023 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Квашею М.П., реєстраційний номер №1904. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак Бродівським районним судом Львівської області не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, про які заявляла сторона позивача за зустрічним позовом у зустрічній позовній заяві та які складають 156 000 гривень.

На думку представника позивача відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, необхідно здійснити за рахунок відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оскільки дане питання на стадії судового розгляду вирішене не було вона вимушена звернутись до суду , для вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились. Від представника позивача: адвоката Слободи С.Г. надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких він заперечував проти задоволення вказаної заяви з огляду на те, що представником позивача ОСОБА_7 не надано розрахунку витрат на правову допомогу. В самому договорі, відсутній порядок розрахунку вартості наданих послуг, а тому вважає що вказана сума є завищеною та не підтвердженою належними доказами. Тому просила відмовити у задоволені заяви.

Позивач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача - адвоката Ковальської О.Б. надійшло клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без участі позивача та його представника. Вимоги заяви просить задовольнити в повному обсязі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

За змістом нормативних положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотиви суду.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бродівської міської ради про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування, у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволено повністю.

17 грудня 2025 року від представника позивача за зустрічним позовом адвоката Ковальської Оксани Богданівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат на надання правничої допомоги.

Встановлено, що 15 травня 2024 року між ОСОБА_2 та АО «Львів Лойерс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги за № 15.05-1.24.

Вищевказаним договором визначено, що за надання правової допомоги, яка є предметом даного договору клієнт сплачує виконавцю гонорар у порядку, розмірі та на умовах, визначених в додатку до даного договору.

Адвокатом Ковальською Оксаною Богданівною на виконання умов договору надавалась професійна правнича допомога в цивільній справі запозовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бродівської міської ради про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Про це свідчить наданий суду рахунок-фактура № 25 від 17 грудня 2025 року, де наявний один пункт : Надання правничої допомоги згідно Договору №15.05-01.24 від 15.05.2024 року у Бродівському районному суді Львівської області ціна 156 000 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний Цивільний процесуальний кодекс України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме:

-дійсність;

-необхідність;

-розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із доказів у справі, зокрема договором про надання професійної правничої допомоги за № 15.05-1.24 від 15 травня 2024 року між ОСОБА_2 та АО «Львів Лойерс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

Згідно рахунку-фактури наданої адвокатом Ковальською О.Б. гонорар за надання професійної правничої допомоги становить 156 000 гривень

Суд приймає до уваги заперечення представника відповідача Слободи С.Г., щодо неспівмірності витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Незважаючи на те, що між ОСОБА_2 та АО «Львів Лойерс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги, яким визначено, що за надання правничої допомоги сплачується гонорар, який умовами договору був визначений у твердій грошовій формі, суд вважає, що розмір гонорару є неспівмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатських послуг. А тому, враховуючи клопотання представника ОСОБА_6 розмір витрат на правничу допомогу має бути зменшений.

Враховуючи характер виконаних робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи та зважаючи на те, що представником відповідача подана заява про недоведеність судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат до 20 000 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах.

Керуючись статтями 133, 137, 138, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Б.М. Петейчук