справа № 619/7940/25
провадження № 2/619/3328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Калиновська Л.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-Капітал», треті особи Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемності умови договору шляхом повернення надмірно сплачених коштів та стягнення грошових сум, -

В С Т А Н О В И В

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-Капітал», треті особи Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемності умови договору шляхом повернення надмірно сплачених коштів та стягнення грошових сум.

Позов обґрунтовано тим, що у період дії комплексного договору №1/3328139 від 01.11.2018 року відповідач (як правонаступник первісного кредитора) здійснював нарахування комісії, не зараховуючи сплачені суми в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту). Платежі включали комісію, яка не мала нараховуватися взагалі; суми платежів банком розподілялися непрозоро значна частина платежу йшла на комісію, а не на погашення тіла (що прямо заборонено законом). Комісійні платежі фактично охоплювали дії кредитодавця, пов`язані з: веденням кредитної заборгованості; інформуванням позичальника про стан боргу; супроводом виконання договору. Вказує що, відповідач включав суми комісії до розрахунку заборгованості, що призвело до штучного зменшення суми погашення тіла кредиту та, як наслідок, до неправильного нарахування процентів.

Позивачка просить суд застосувати правові наслідки нікчемності умови Комплексного договору № 1/3328139 від 01.11.2018 року в частині щомісячної комісії 2,30 %; застосувати наслідки нікчемності правочину шляхом зарахування усіх сум, нарахованих та сплачених позивачем як комісія за обслуговування кредитної заборгованості, у рахунок виконання основного грошового зобов`язання (погашення тіла кредиту) за Комплексним договором №1/3328139 від 01.11.2018 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» на її користь надмірно сплачені кошти у розмірі 14 520,54 гривень; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» на її користь 3% річних інфляційні у розмірі 4 439,76 гривень; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211.20 гривень.

Звертаючись до Дергачівського районного суду Харківської області, позивач посилаються на положення Закону України «Про захист прав споживачів», який на її думку визначає її право звернення саме до Дергачівського районного суду Харківської області. Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що справу слід направити за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва з наступних підстав.

При звернення з даною позовною заявою до суду позивачкою, ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявлених позовних вимог є застосування правових наслідків нікчемності умови договору та стягнення грошових сум.

Разом з тим, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» т.д.).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує, які саме норми Закону України «Про захист прав споживачів» та, які саме права, як споживачів в спірних правовідносинах, було порушено відповідачем.

Тобто, вказаний спір належить розглядати за правилами загальної підсудності на підставі ч. 2ст. 27 ЦПК України (за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), підстави для застосування інших видів територіальної підсудності відсутні.

Як вбачається у позовній заяві, позивачкою у якості відповідача визначено ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» () - 79018, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, буд. 1, корп. 28 (Франківський район м. Львова), що територіально не відноситься до Дергачівського районного суду Харківської області.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, а саме до Франківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-Капітал», треті особи Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемності умови договору шляхом повернення надмірно сплачених коштів та стягнення грошових сум, передати за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 69).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. В. Калиновська