1Справа № 335/6484/25 2/335/2873/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шкабуро О.І. звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визначити, що частка померлого ОСОБА_6 що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на кв. АДРЕСА_1 становить 11/300 часток.

В обґрунтування позову зазначено, що частка в розмірі 11/25 квартири АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності, належать ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Інша частина квартири в розмірі 14/25 належить ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (співвласник 11/25 часток), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.12.1996.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.1999, посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької Державної нотаріальної контори Журавель Н.М. за реєстровим номером 4-1316, спадкоємцями ОСОБА_6 на 11/100 частин спірної квартири є ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (син) по 1/6 частці кожний. Разом з цим в свідоцтві зазначено, що на 1/2 частки зазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , батько спадкодавця та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 , мати спадкодавця.

Крім того, 12.10.2023 державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_3 (син) отримав 1/6 частку з 11/100 часток зазначеної вище квартири. Додатково в свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку з 11/100 часток квартири ще не видано. Відтак, 1/3 частки з 11/100 часток спадкового майна, а саме частки спірної квартири не отримано батьками спадкодавця - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

При цьому, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. у вчиненні нотаріальної дії « 627/02-31 від 06.12.2024 ОСОБА_4 (онуку) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 (бабусі), у зв`язку з тим, що заповіт складений на ім?я іншої особи. Додатково нотаріусом повідомлено, що зазначений заповіт містить таке розпорядження спадкодавця: «Цим заповітом ОСОБА_9 , позбавляю спадщини у зв?язку з тим, що вважаю всі свої матеріальні зобов?язання перед ним таким, що виконані повністю».

Разом з тим, 26.08.2024, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. видано постанову № 452/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору відчуження всієї належної їй частки квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що частина частки в праві спільної сумісної власності залишилась за померлим - ОСОБА_6 , оскільки не всі спадкоємці звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на належні їм частки. Виходячи з цього, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 не мають змоги укласти договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності з всіма іншими співвласниками квартири.

Враховуючи вище викладене, здійснити відчуження належного позивачці майна вона не має можливості, оскільки укласти договір про поділ майна з іншими співвласниками заважає те, що частка померлого в ньому не визначена.

Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 18.08.2025 витребувано у Першої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №145 за 1997 рік відкритої Другою запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерії Валеріївни належним чином завірену копію спадкової справи №24/2022 після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.09.2025 на виконання ухвали судді від 18.08.2025 державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори надано належним чином завірену копію спадкової справи №145 за 1997 рік відкритої Другою запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.09.2025 на виконання ухвали судді від 18.08.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. направлено належним чином завірену копію спадкової справи №24/2022 після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 22.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду на 29 жовтня 2025 року о 14-30 год. в залі судового засідання Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.

Позивач в судове засідання не з`явилася, разом з тим, в матеріалах цивільної справи від представника позивача міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, разом з тим в матеріалах справи міститься заява від 11.07.2025 про розгляд даної цивільної справи без її участі, просила суд за умови обґрунтування позивачем позовних вимог, просила винести законне та обґрунтоване рішення. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки у судове засідання не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

24.12.2025 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 30.12.2025.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За нормою ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 03.10.1995, частка в розмірі 11/25 квартири АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності, належать ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, частина зазначеної квартири в розмірі 14/25 належить ОСОБА_5 , що підтверджується відповіддю № 2174690 від 24.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (співвласник 11/25 часток), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.12.1996. По дату смерті разом з спадкодавцем проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

01.03.1997 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 звернулися до державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори з метою прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , просили видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.1999, посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької Державної нотаріальної контори Журавель Н.М. за реєстровим номером 4-1316, спадкоємцями ОСОБА_6 на 11/100 частин квартири є ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_9 (син), ОСОБА_2 (син) по 1/6 частці кожний. Разом з цим в свідоцтві зазначено, що на 1/2 частки зазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , батько спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.07.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 , мати спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 04.07.2019.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12.10.2023, посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О. за реєстровим номером 859, видано за законом після смерті ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_3 (син) отримав 1/6 частку з 11/100 часток квартири АДРЕСА_3 . У свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку з 11/100 часток квартири ще не видано.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 627/02-31 від 06.12.2024 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 (бабусі), у зв`язку з тим, що відповідно до заповіту, посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтелевим А.В. 13.03.2012 за реєстровим № 265 заповіт складений на ім?я іншої особи. Крім того, зазначений заповіт містить таке розпорядження спадкодавця ( ОСОБА_8 ): «Цим заповітом ОСОБА_9 , позбавляю спадщини у зв?язку з тим, що вважаю всі свої матеріальні зобов?язання перед ним таким, що виконані повністю».

23.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. з метою продажу всієї належної їй частки квартири

26.08.2024, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. постановою № 452/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору відчуження всієї належної їй частки квартири АДРЕСА_1 . Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що частина частки в праві спільної сумісної власності залишилась за померлим - ОСОБА_6 , у зв?язку із тим, що не всі спадкоємці звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на належні їм частки. Виходячи з цього, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 не мають змоги укласти договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності з всіма іншими співвласниками квартири у зв?язку із тим, що не вся частка померлого була оформлена його спадкоємцями.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

У своїх доводах ОСОБА_1 фактично посилалась на те, що здійснити відчуження належного їй майна вона не має можливості, оскільки укласти договір про поділ майна з іншими співвласниками заважає те, що частка померлого в ньому не визначена.

Позивачка вказує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулись із заявою про прийняття спадкового майна після смерті їх сина ОСОБА_6 на частину спірної квартири, однак реалізували своє право на прийняття спадщини за життя не встигли, належним чином його не оформили та провели державну реєстрацію права власності.

Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права шляхом визначення частки померлого ОСОБА_6 яка становить 11/300 часток.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Разом із тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 06.09.2017 у справі № 501/5914/14-ц від 06.09.2017, від 22 травня 2024 року у справі № 450/4257/21 (провадження № 61-11623св23), від 14 серпня 2024 року у справі № 522/3974/20, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

За вказаних обставин, зважаючи, що ОСОБА_6 , на момент звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом є померлим, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення його частки, як співвласника у праві спільної сумісної власності, на нерухоме майно.

Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності є неналежним способом захисту своїх прав з огляду на те, що вирішення судом питання про права померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, суперечить законодавству, а обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

За обставин цієї справи належним способом захисту порушеного права в разі наявності спору про право є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) в порядку спадкування за особами, які звернулися з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, однак не отримали у встановленому законом порядку свідоцтв про право на спадщину на належні їм частки, не зареєстрували їх у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стало причиною для відмови позивачці ОСОБА_1 у посвідченні договору відчуження належної їй частки квартири.

За вказаних обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 199, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30 грудня 2025 року.

Суддя Н.І. Рибалко