Провадження №: 2-з/755/288/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення позову,-

установив:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним переміщення та подальшого утримання дитини, повернення дитини до місця постійного проживання.

Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення до набрання рішенням законної сили графіку зустрічей, побачень та спілкування з дитиною, а також зобов`язання відповідача забезпечити надання дитини позивачу для зустрічей, спілкування та побачень.

Заява мотивована тим, що такий вид забезпечення позову спрямований на забезпечення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком. Також вказано, що вказаний вид забезпечення позову необхідний, оскільки тривалий розгляд справи без можливостей спілкування дитини з батьком може призвести до втрати емоційного контакту, що в свою чергу ускладнить чи зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, встановлено наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 3 якої передбачено, що позов може забезпечуватись встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заявник вказує, що дитина відповідачем була незаконного вивезена до України з місця її постійного проживання, натомість позивач позбавлений можливості спілкування з дитиною.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог заяви про забезпечення позову суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Заявником не доведено, що вжиття такого заходу забезпечення позову знаходиться в прямому причинному зв`язку з позовними вимогами про визнання незаконним переміщення та подальшого утримання на території України малолітньої дитини, а також про відібрання дитини у відповідача з її подальшою передачею позивачу.

Крім цього, на переконання суду, посилання представника позивача на неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову без забезпечення судом позову у спосіб обраний позивачем є виключно суб`єктивною думкою останнього та жодним чином не підтверджується.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявлені заявником вимоги про забезпечення позову не взаємопов`язані із позовними вимогами з якими позивач звернувся до суду, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 209, 210, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя