Провадження № 2/127/5547/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.07.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15855-07/2023, а також 28.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 35531-08/2023, які підписані електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 договорів. Відповідно до умов вказаних договорів, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредиторові з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п.п. 1.6 п. 1 кредитного договору. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Аванс Кредит», які розміщенні на сайті товариства.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

29.04.2024 року між позивачем та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 15855-07/2023 від 12.07.2023, та кредитним договором № 35531-08/2023 від 28.08.2023.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 15855-07/2023 від 12.07.2023 в сумі 43 795,50 грн, з яких: 6 790,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 37 005,50 грн - заборгованість за відсотками. За кредитним договором № 35531-08/2023 Відповідач має заборгованість у розмірі 17 700,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 700,00 грн - заборгованість за відсотками.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

24.07.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4295292.

Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування не банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п.п. 5.1, п.п. 5.2 п. 5 договору позики підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», погодився що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Згідно з п. 20, 24 договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договір укладений на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №21 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38750 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28750 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав та їх перехід від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до п. 2.1.7 договору факторингу на день підписання відповідного Реєстру боржників право вимоги, яке відступається за відповідним Реєстром боржників, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю непогашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такою заборгованості іншими зобов`язаннями.

Згідно з п. 1.3 договору факторингу з відповідними змінами, внесеними Додатковою угодою №2 від 28.07.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ» у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Згідно з п. 3.9 Договору факторингу у разі отримання коштів в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання, на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору.

При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати деталізацію платежів у вигляді електронного листа із зазначенням особистої інформації.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем.

У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 15855-07/2023 в розмірі 43795.50 грн., з яких: 6790.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37005.50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 35531-08/2023 в розмірі 17700.00 грн., з яких: 3000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14700.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 4295292 в розмірі 38750.00 грн., з яких: 10000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28750.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього просить суд стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 100 245.50 грн. та судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву зазначає наступне: щодо кредитного договору № 15855-07/2023 від 12.07.2023 року відповідач зазначає, що договір передано по Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу, кредитор зобов`язаний протягом десяти робочих днів повідомити боржника про відступлення права вимоги та передачу його персональних даних третій особі. Вказана дія не була здійснена, про що відповідач неодноразово наголошує, посилаючись на порушення його прав, передбачених Законом України «Про персональні дані», зокрема статтями 6, 8, 14 та 21 цього Закону.

Щодо кредитного договору № 35531-08/2023 від 28.08.2023 року відповідач повторює аргументацію щодо порушення його прав на персональні дані, що аналогічно порушено у разі передачі прав вимоги по даному договору третій особі без належного повідомлення.

Щодо договору позики № 4295292 від 24.07.2023 року, то аналогічні порушення відзначаються і за цим договором, при цьому відповідач звертає увагу суду, що його особисті дані передані ТОВ «ФК «ЄАПБ» без його згоди та без дотримання вимог Закону України «Про персональні дані».

Щодо досудового врегулювання спору та попередніх судових рішень відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві визнає, що досудового врегулювання спору не здійснювалось, а також вводить суд в оману, повідомляючи, що інший позов щодо того самого предмета не подавався.

Вказує на наявність попередніх ухвал суду по справі № 127/11803/25, де суд звертав увагу на недостатню сплату судового збору позивачем та повернення позовної заяви.

Щодо доказів фактичного отримання коштів відповідач підкреслює відсутність доказів фактичного отримання ним коштів за договорами позики (не надано даних про зарахування коштів, суму, дати, реквізити карткових рахунків).

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Представник позивача просив розглядати справи у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримавши позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію сторони відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 12.07.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15855-07/2023, а також 28.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 35531-08/2023, які підписані електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 договорів. Відповідно до умов вказаних договорів, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредиторові з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п.п. 1.6 п. 1 кредитного договору. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Аванс Кредит», які розміщенні на сайті товариства.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Вказані кредитні договори було укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти, шляхом перерахування на його банківський рахунок за кредитним договором №15855-07/2023 грошові кошти у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному у Графіку платежів, та строком на 360 календарних днів; за кредитним договором №35531-08/2023 грошові кошти у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному у Графіку платежів, та строком на 360 календарних днів.

Підписавши ці договори, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору.

Відповідно до розрахунку платежів до кредитного договору №15855-07/2023 станом на 21.04.2024, заборгованість відповідача становила 42 437 грн. 50 коп.

Відповідно до розрахунку платежів до кредитного договору №35531-08/2023 станом на 29.04.2024, заборгованість відповідача становила 17700 грн. 00 коп.

Кредитними договорами передбачено, що ТОВ «Аванс Кредит» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

29.04.2024 року між позивачем та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 15855-07/2023 від 12.07.2023, та кредитним договором № 35531-08/2023 від 28.08.2023.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 15855-07/2023 від 12.07.2023 в сумі 43 795,50 грн, з яких: 6 790,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 37 005,50 грн - заборгованість за відсотками. За кредитним договором № 35531-08/2023 Відповідач має заборгованість у розмірі 17 700,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 700,00 грн - заборгованість за відсотками.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

24.07.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4295292.

Відповідно до п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування не банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п.п. 5.1, п.п. 5.2 п. 5 договору позики підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», погодився що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Згідно з п. 20, 24 договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договір укладений на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №21 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38750 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28750 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав та їх перехід від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до п.2.1.7 договору факторингу на день підписання відповідного Реєстру боржників право вимоги, яке відступається за відповідним Реєстром боржників, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю непогашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такою заборгованості іншими зобов`язаннями.

Згідно з п. 1.3 договору факторингу з відповідними змінами, внесеними Додатковою угодою №2 від 28.07.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ» у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Згідно з п. 3.9 Договору факторингу у разі отримання коштів в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання, на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору.

При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати деталізацію платежів у вигляді електронного листа із зазначенням особистої інформації.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем.

Всупереч умовам кредитних договорів відповідач не виконав свого зобов`язання, заборгованість не погасив.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17 та від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Щодо позиції відповідача ОСОБА_1 , яку він виклав у відзиві та де стверджує, що позивачем нібито порушені його права, пов`язані з передачею персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ»» та неналежним повідомленням про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договором позики. Відповідач також зазначає, що об`єднання у позові трьох окремих вимог нібито порушує його права та посилається на начебто недоліки у попередніх судових рішеннях щодо справи №?127/11803/25.

Суд, аналізуючи наведені доводи, встановив наступне.

Відповідно до ч.?1 ст.?188 ЦПК України, в одній позовній заяві можуть бути заявлені кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення, наявністю спільних доказів або залежністю однієї вимоги від іншої (похідна вимога).

У даній справі всі вимоги позивача випливають із правовідносин щодо кредитних договорів №?15855-07/2023, №?35531-08/2023 та договору позики №?4295292, які були передані на підставі договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ». Кожна з вимог підтверджується належними документами (копії договорів, реєстрів боржників, актів прийому-передачі), що формує спільну підставу для розгляду вимог у межах одного провадження.

Практика Верховного Суду підтверджує, що об`єднання кількох вимог за одним позовом не є порушенням прав відповідача, якщо вимоги пов`язані спільними доказами або підставою виникнення (справа №?910/21280/21 від 15.02.2021). Таким чином, доводи відповідача про нібито неправомірність об`єднання вимог є безпідставними і відхиляються.

Відповідач посилається на норми Закону України «Про захист персональних даних», стверджуючи, що його персональні дані передані без згоди та повідомлення. Проте суд встановив, що порушення процедурних аспектів щодо повідомлення про передачу персональних даних не звільняє відповідача від виконання матеріально-правових зобов`язань за укладеними договорами.

Вказані дії відповідача спрямовані на ухилення від виконання своїх фінансових зобов`язань, оскільки реальні правові підстави для стягнення заборгованості за договорами кредитування та позики підтверджені документально.

Таким чином, посилання відповідача на норми Закону «Про персональні дані» не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що попередні ухвали суду щодо справи №?127/11803/25 свідчать про порушення процесуальних норм з боку Позивача.

Аналіз ухвал показує, що повернення та залишення позову без руху стосувалося формальних недоліків, пов`язаних із сплатою судового збору, а не відсутності правової підстави для стягнення.

Ухвали не обмежують позивача у повторному зверненні до суду після усунення недоліків.

Доводи відповідача про нібито введення суду в оману позивачем є необґрунтованими, оскільки закон не передбачає прямого зв`язку між помилками в попередніх процедурах та відсутністю заборгованості за кредитними договорами.

Безпідставність позиції відповідача та спроба ухилитися від зобов`язань.

Суд констатує, що всі доводи відповідача спрямовані на ухилення від виконання своїх зобов`язань за договорами кредитування та позики, що підтверджується відсутністю будь-яких доказів фактичного погашення заборгованості. Відповідач не надав підтверджень переказів коштів, зарахування на рахунки чи інших підтверджень виконання зобов`язань.

Враховуючи викладене, позиція відповідача щодо неправомірності об`єднання вимог, щодо порушень Закону «Про персональні дані», щодо попередніх ухвал та судового збору, є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо нібито процесуальних порушень та неправомірності об`єднання вимог у межах однієї позовної заяви відхиляються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 15855-07/2023 в розмірі 43795.50 гри., з яких:6790.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;37005.50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 35531-08/2023 в розмірі 17700.00 гри., з яких: 3000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14700.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 4295292 в розмірі 38750.00 гри., з яких: 10000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28750.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього заборгованості за договорами у загальному розмірі: 100 245.50 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 204, 207, 526, 530, 536, 625, 628, 629, 639, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 15855-07/2023 в розмірі 43795.50 грн., з яких: 6790.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37005.50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 35531-08/2023 в розмірі 17700.00 грн., з яких: 3000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14700.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 4295292 в розмірі 38750.00 гри., з яких: 10000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28750.00 грн. - сума заборгованості за відсотками, всього разом за договорами у загальному розмірі: 100 245.50 грн. (сто тисяч двісті сорок п`ять гривень 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя: