Єдиний унікальний номер 725/8918/25
Номер провадження 2/725/3265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

за участю: представника ВК ЧМР

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради (Центральна площа, 1, м. Чернівці) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 вересня 2019 року.

Від шлюбу у них є дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки між ним та відповідачкою спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та на сьогоднішній день шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. Просить суд шлюб укладений між ними розірвати та малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з його батьком ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

В судове засідання позивач не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка не з`явилася. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Представник ВК ЧМР в судовому засіданні вважала, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки, на її думку, задоволення даного позову порушує права матері та її дитини. Проте, зазначила, що умови проживання дитини ВК ЧМР не перевірялись, хоча про існування даного позову ВК ЧМР було відомо уже протягом тривалого часу. Доказів того, що порушувалися чи порушуються права матері та дитини у ВК ЧМР відсутні.

Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Заслухавши пояснення представника ВК ЧМРта дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2019 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1653, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с. 4/.

Від шлюбу у сторін є дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с. 11/.

Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , що підтверджується договором між батьками про визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, виховання дитини. /а.с. 25/.

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 5-7, 12/.

Мати дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини за іншою адресою в іншому населеному пункті: АДРЕСА_2 . /а.с. 8-10/.

Позивач ОСОБА_1 офіційно працює та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 13/.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як встановлено судом та підтверджено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_1 /а.с. 21/.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

У статті 112 СК України зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, відсутність спору між сторонами, щодо визначення місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої дитини, та те, що відповідачка позов визнала /а.с. 21/, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що жодних прав та обов`язків матері та дитини, не обмежено та не порушено.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. 189-200, 206 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 05 вересня 2019 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1653.

Малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з його батьком ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.