ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/251/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, заяву передано на розгляд судді Осіпенко Л.М.

В заяві ОСОБА_1 зазначила, що 14.09.2023 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 4 293 000,00 грн, а останній зобов`язався повернути зазначену суму у строк до 15.09.2024 року.

Однак у встановлений договором строк ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконав, суму позики не повернув, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. З огляду на наведене ОСОБА_1 звертається до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 4 293 000,00 грн.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову посилається на те, що відповідач не має наміру повертати їй позичені кошти, а тому існує реальна загроза того, що рішення суду може бути не виконане. Зазначає, що у власності відповідача є 3 (три) об`єкта нерухомості: - нежитлові приміщення №5-595 (літера «ІК»), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5510677; - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 41515506; - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 41516877.

Заявниця зазначає, що у разі не накладення арешту на майно відповідача, ОСОБА_2 може вчинити дії, пов`язані з реалізацією цього майно, що призведе до уникнення виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики.

З огляду на викладене, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Перевіривши заяву, суд дійшов висновку про її повернення, виходячи з наступного.

Підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені в статті 149 ЦПК України, згідно з якою забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 належить нерухоме майно, а саме: 1) нежитлові приміщення №5-595 (літера «ІК»), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5510677, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21100577 від 29.04.2014 року; 2) нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 41515506, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252869875 від 15.04.2021 року; 3) нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 41516877, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 256754137 від 17.05.2021 року.

Заявниця ОСОБА_1 маючи намір звернутись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики, визначила ціну позову в розмірі 4 293 000,00 грн.

Одночасно з цим, у заяві про забезпечення позову заявниця не зазначає вартість майна ОСОБА_2 , на яке просить накласти арешт у якості забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. При цьому суддя звертає увагу на те, що тягар доказування вартості майна несе заявниця.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 25 червня 2021 року №1097 введено в експлуатацію єдину базу даних звітів про оцінку з модулем електронного визначення оціночної вартості, сервісом послуги електронного визначення оціночної вартості та автоматичного формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості (https://evaluation.spfu.gov.ua).

09 березня 2021 року набрав чинності наказ Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24 «Про внесення змін до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2021 року за № 239/35861, та застосовується з 29 червня 2021 року.

Для визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості Єдиною базою даних звітів про оцінку (https://evaluation.spfu.gov.ua) формується електронна довідка про його оціночну вартість (е-Довідка), яка є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування Єдиною базою даних звітів про оцінку (далі - Єдина база).

Таким чином, заявниця не позбавлена можливості сформувати електронну довідку про оціночну вартість нерухомого майна на вищевказаному сайті.

Якщо особа не погоджується з результатами автоматичного визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, вона має право звернутися до суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) з метою визначення ринкової вартості такого об`єкта. Суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) складається звіт про оцінку майна, який зареєструється в Єдиній базі. Зареєстрований звіт про оцінку майна чинний протягом 6 місяців з дати оцінки.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Таким чином, заявниці необхідно було визначити та зазначити у заяві про забезпечення позову ціну нерухомого майна на яке вона просить накласти арешт на підставі відповідних документів.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності підтверджуючих документів розміру вартості об`єктів нерухомості, на які заявниця просить накласти арешт у якості забезпечення, суд позбавлений можливості оцінити співмірність заявлених заходів забезпечення позову та ціни позову.

Окрім того, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 320/3560/18.

Водночас суд не приймає до уваги надані заявницею роздруківки з веб-сайтів з продажу нерухомого майна, як належні та допустимі докази намірів ОСОБА_2 щодо відчуження належних йому об`єктів, оскільки зазначені роздруківки містять істотні розбіжності у відомостях про загальну площу відповідних приміщень. Наявність таких розбіжностей унеможливлює однозначну ідентифікацію об`єктів нерухомості та не дає суду підстав дійти впевненого висновку про те, що йдеться саме про ті приміщення, на які заявниця просить накласти арешт.

Форма і зміст заяви про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову, повинна містити, в тому числі, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що заявницею виконано не було.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 10 ст. 153 ЦПК України, про те, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Крім того, заявниці слід роз`яснити, що вона не позбавлена права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Л.М. Осіпенко