Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4348/25
Провадження № 2/279/1960/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/4348/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор", в інтересах якого діє представник Котова С.М., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір № 0533-5098.

Товариство зобмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за договором виконало вчасно та в повному обсязі, надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, строком на 70 календарних днів (10 тижнів), з 1,00 % в день ставкою від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула.

Станом на 14.07.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 17000 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 7000 грн. - заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що заборгованість за кредитними договорами залишається не погашеною, оскільки відповідач належним чинном не виконує свої зобов`язання за кредитним договором з повернення вказаної суми кредиту та нарахованих відсотків, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0533-5098 від 09.11.2020 року в розмірі 17000 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. Зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором №0533-5098 від 09.11.2020 року в сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем подано розрахунок заборгованості ТОВ "Укр Креди Фінанс" (первісного кредитора), згідно якого за відповідачем станом на 07.08.2024 року рахується заборгованість в сумі 17000 грн., довідка ТОВ "Новий Колектор" про розмір простроченої заборгованості, кредитний договір №0533-5098 від 09.11.2020 року, додаток №1 (графік платежів) до кредитного договору №0533-5098 від 09.11.2020 року, паспорт споживчого кредиту, довідка про перерахування суми кредиту, договір факторингу №УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року, реєстр боржників №1 від 07.08.2024 року до договору факторингу №УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року, повідомлення про відступлення права вимоги за кредитний договір №0533-5098 від 09.11.2020 року, вимога про сплату заборгованості, цифрові докази (скріншоти) ідентифікації відповідача як клієнта.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно долученого в якості доказу до позовної заяви кредитного договору №0533-5098 від 09.11.2020 року, вбачається, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника (п.5.5. Договору).

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №0533-5098 від 09.11.2020 року позивачем надано довідка ТОВ "Укр Кредит Фінанс" щодо видачі 09.11.2020 року коштів у сумі 10000 грн. на картковий рахунок, маска картки № НОМЕР_1 .

Інформації щодо карткового рахунку позичальника кредитний договір не містить.

З наданих позивачем фотокопій вбачається, що картковим рахунком відповідача є рахунок № НОМЕР_2 , наданий останнім при проходженні ідентифікації на сайті первісного кредитора (а.с.31-33).

Доказів його зміни матеріали справи не містять, позивачем до суду не надані.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні, позивачем до суду не надані, будь-які належні, допустимі і достатні докази, які б підтверджували належність вказаного карткового рахунку саме відповідачу.

Кредитний договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту позичальнику, не вважається доказом надання/отримання кредитних коштів. На етапі підписання кредитного договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В кредитному договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови.

Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором позики - не надано розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Клопотань від позивача про витребування судом доказів не заявлено.

Надані позивачем розрахунки суми боргу за кредитним договором також не є доказами, так як не дають суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності кошти позичальнику (відповідачу) в кредит.

Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд наголошує, що доказом надання позики є саме первинні документи, що підтверджують передачу коштів, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів за кредитним договором №0533-5098 від 09.11.2020 року матеріали справи не містять.

Позивачем - ТОВ "Новий Колектор" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що кредитодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором, а відповідач ці кошти отримала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором №0533-5098 від 09.11.2020 року будь-яких коштів.

З огляду на наведене позов задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволені позову відмовлено, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 95, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий колектор", , місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13 , офіс 601, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ