У Х В А Л А

10.11.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О., вивчивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхувуання» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу та судових витрат у справі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне передати справу на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області з наступних підстав.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертається з позовом про стягнення суми, що повинен розглядатися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

При подачі позову позивач зазначив, що відповідач, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2111633 від 10.12.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За даних обставин справа Голосіївському районному суду міста Києва не підсудна.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів, суд приходить до висновку про необхідність передачі позовної заяви ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на розгляд до належного суду за місцем реєстрації відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.31 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхувуання» до ОСОБА_1 про стягнення коштів передати на розгляд за підсудністю до Запорізьського районного суду Запорізької області.

Ухвала, згідно положень частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником до Київського апеляційного суду у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: С.О. Чекулаєв