Номер провадження 2/243/360/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.

за участю - секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Цидило и К» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди та прибудинкові території Слов`янської міської ради Краматорського району Донецької області, надає послугу з управління багатоквартирним будинком, як управитель, в тому числі у багатоквартирному дев`ятиповерховому будинку АДРЕСА_1 , в якому власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , на якого відкритий Особовий рахунок № НОМЕР_1 . З мешканцями співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , у відповідності з чинним законодавством України був укладений Договір б/н від 01.11.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Цидило и К» (управителем за договором) і уповноваженими особами, які діють від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ), умови якого повинні виконуватись всіма мешканцями будинку. Однак відповідачі свої зобов`язання за вказаним договором виконують незадовільно, внаслідок чого мають заборгованість за житлову послугу у розмірі 9983,61 грн., яка утворилась за період з 01 листопада 2017 року по листопад 2024 року.

В зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 9983,61 грн. за період з 01 листопада 2017 року по листопад 2024 року та витрати з оплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 , до суду надав відзив на позов в якому зазначив, що позовна заява не має предмету спору, а доводи позовної заяви є необґрунтованими, оскільки для того, щоб відповідач став боржником, а у позивача з`явилося право вести претензіонну роботу, позивач повинен надати нлежні послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 . Однак, позивач не надав належних послуг з управління і до позовної заяви не додав жодного доказу про те, що такі послуги були надані відповідачу. З цього приводу 03.10.2024 співвласники будинку АДРЕСА_1 подали до відповідача колективну скаргу. Зазначає, що позивач надав копію частини договору від 01.11.2018, однак не додав список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, загальні відомості про будинок, акт приймання передачі тех.документації на будинок, вимоги до якості послуги з управління будинком кошторис витрат на управління будинком та прибудинкової території. Також зазначає, що на місці підпису сторін від управителя виступає ОСОБА_3 , однак підпис не Гущина, приклад підпису ОСОБА_4 є в додатку. У договорі зазначено, що уповноважена зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі протоколу зазначено ОСОБА_5 і копія договору у другому примірнику знаходиться у неї. Однак другого примірника договору у неї немає, зборів співвласників не проводили, а також вона не підписувала цей договір і в договору стоїть не її підпис. Також ОСОБА_6 зазначає, що зборів співвласників не було, в договорі стоїть не його підпис. Також зазначає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності за період з липня 2019 року по листопад 2021 року.

Тому просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні вимог в повному обсязі.

У наданій Відповіді на відзив ТОВ «Цидило и К» та у доповнення до відповіді на відзив, зазначив, що підприємство є законним управителем, що наділений повноваженнями юридичної особи з надання житлової послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , в якому відповідач має квартиру. На виконання своїх повноважень позивач в межах отриманих коштів від співмешканців будинку регулярно проводив і проводить роботу по належній експлуатації будинку, функціонування всіх його систем і комунікацій, поточного ремонту в будинку, роботи ліфтів, прибирання прибудинкової території, освітлення місць загального користування тощо. Договор з управління багатоквартирним будинком від 01.11.2018 з боку ТОВ «Цидило и К» підписував начальник дільниці ОСОБА_7 , який був наділений правом підпису керівника, оскільки директор ОСОБА_3 на той час перебував у відпустці згідно наказу №42-К від 01.11.2018. з боку співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , Договір та додатки до нього протокол зборів співвласників будинку, підписували уповноважені зборами співвласників цього будинку особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Відповідач приймав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, надані ТОВ « Цидило и К» і не відмовлявся від них, що вказує на те, що відповідач оплачував їх у період з липня 2019 року по липень 2024 року, хоча і у неповному обсязі. В спростування твердження відповідача щодо ненадання йому особисто послуг з управління багатоквартирним будинком існує факт проведення ремонту в липні 2024 року робітниками управителя в цьому будинку, в саме в підвальному приміщення першого під`їзду, де знаходиться його квартира, по заміні запірної арматури на стояках опалення у відповідь на його попередню заявку. Зазначає, що скарг віл ОСОБА_2 за весь період не надходило, окрім колективної скарги 03.10.2024, коли почалася судова процедура. На дану скаргу надано 23.10.2024 відповідь. Також відповідачем ОСОБА_2 у липні 2024 року сплачено 700,00 грн. послуг. Зазначає, що оскільки відповідач сплачував частково заборгованість, то вважає, що її перервано, а тому строк позовної давності не застосовується.

Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду Заперечення на відповідь відзив, Відповідь на доповнення до відповіді на відзив, де зазначає, Договір з управління багатоквартирним будинком від 01.11.2018 є незаконним, оскільки в ньому стоять підроблені підписи, додатки до договору також мають підроблені підписи, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стверджують, що не підписували їх. Також у наданому Наказі №42-к відсутній код підприємства та не зазначена ата ознайомлення ОСОБА_7 з наказом, не зазначена посада ОСОБА_7 протокол зборів також є підробленим, оскільки такі збори не відбувалися. Зазначає, що заперечує проти тверджень позивача щодо проведення ним оплати частини послуг за період з липня 2019 по липень 2024 року, та фантазує з приводу надходжень 700,00 грн. в липні 2024року та не надає цьому доказів. Також, заперечує, що позивач здійснив заміну запірної арматури за його заявкою, оскільки він не подавав такої заявки.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 та є сусідкою відповідача ОСОБА_2 . До 2022 року вона оплачувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, надані ТОВ «Цидило и К», коли вона зверталася до них по допомогу з приводу усунення неполадок вони приходили та усували неполадки. В травні 2022 року, у підвалі потекла каналізація, вона прийшла за юридичною адресою ТОВ «Цидило и К», однак їх там не було, каналізація так і продовжує протікати. 3 липня 2022 року після ворожого обстрілу, їх будинок зазнав пошкоджень, повибивало вікна у під`їздах. Наслідки обстрілу ліквідував благоустрій Слов`янської міської ради, з ТОВ «Цидило и К» нікого не було. Також у дворі близько 5 років була куча з листям та лише в цьому році її також прибрав благоустрій та навів у дворі порядок. У під`їздах були сміттєпроводи, вони їх позакривали та навіть не почисли їх. Димоходи та витяжки не чистяться, сусідка просила почистить відливи та козирки, то їм почистили, а іншому під`їзду ні, сказали, що вони не просили. Все робиться по проханням, не просиш не роблять. 6 липня 2022 року вона виїхала до міста Тернополя та коли повернулася 27 листопада 2022 року ТОВ «Цидило и К» так і не здійснював утримання будинку АДРЕСА_1 та його прибудинкову територію. Вікна у будинку склила товариство «Моноліт», та привела до ладу територію біля під`їзду. Ліфти в будинку з 2022 року було відключено однак перерахунку зроблено не було. ТОВ «Цидило и К» лише у 2024 році скосив траву біля будинку. Вона просила ТОВ «Цидило и К» зробити перерахунок тарифу внаслідок відключення ліфтів, однак перерахунок їм так і не зробили. Також від бухгалтера їй стало відомо, що підприємство повернулося до роботи лише в жовтні 2022 року. Також зазначила, що 01 листопада 2048 року ніякого зібрання з приводу обрання управителя багатоквартирного будинку не було, вони нікого не обирали.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 та є сусідкою відповідача ОСОБА_2 з ТОВ «Цидило и К» у них склалися недоброзичливі стосунки. Вона зверталася до них з проханням поміняти стояк каналізації, то міняла його сама. В 2022 році наслідки обстрілу їх будинку усував благоустрій: прибиралося скло, у місцях пошкодженого асфальту поклали плитку. Вікна у під`їзді закривали самі жителі, чоловік з під`їзду сам забивав вікна. Також не роблять дезінфекцію, сміття з підвалу не виносять, каналізацію не ремонтують, у під`їзді постійний запах каналізації з підвалу, в під`їзді поштові ящики скоро впадуть, обірвані, димоходи та витяжки не чистять. В цілому вона не задоволена роботою ТОВ «Цидило и К» щодо утримання будинку та прибудинкової території. Вони просили здійснити перерахунок за 2022 рік, однак такого перерахунку здійснено не було. Також зазначила, що 01.11.2018 не було ніяких зборів щодо обрання представників від їх будинку для підписання договорів, а також обрання управителя їх будинку.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

ТОВ «Цидило и К» є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди та прибудинкові території Слов`янської міської ради Краматорського району Донецької області, надає послугу з управління багатоквартирним будинком, як управитель, в тому числі у багатоквартирному дев`ятиповерховому будинку АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , що йому належить квартира АДРЕСА_5 , також за даною адресою він проживає та зареєстрований з 12.04.2000.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" TOB «Цидило и К» має право на отримання плати за послуги з обслуговування та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з покладеною відповідальністю за повноту збору (плати) за надані послуги.

Згідно ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який набув чинності з 01.05.2019 року, п. 42 „Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018року, ТОВ „ЦИДИЛО и К", як управитель, має право на отримання плати за послугу з управління багатоквартирним будинком з покладеною відповідальністю за повноту збору (оплати) за житлову послугу, яка надається споживачам.

Згідно ст. ст. 7-9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач має право на отримання плати за послуги з обслуговування та утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, з утримання багатоквартирних будинків з покладеною відповідальністю за повноту збору (оплати) за надані послуги.

Відповідно до ст. ст. 64, 66-68, 162, 179 ЖК України, ст. ст. 7, 8, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 29-33, 41, 42 „Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою КМУ № 712 від 05.09.2018 року, співвласники нерухомого майна будинку (споживачі послуг) зобов`язані оплачувати управителеві надану послугу з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором управління, щомісяця, на підставі наданих квитанцій, а управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором управління.

Відповідно до вимого ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що зі співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , де зареєстровані відповідачі, у відповідності з чинним законодавством України був укладений Договір від 01.11.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Цидило и К» (управителем за Договором) і уповноваженими особами, які діють від імені усіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ), умови якого повинні виконуватись усіма мешканцями (в т. ч. власниками, співвласниками квартир, квартиронаймачами тощо) будинку, тобто і всіма відповідачами також.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідачем ОСОБА_2 не визнається факт укладання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Цидило и К» та уповноваженими особами від імені жителів будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, суд зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України ОСОБА_2 не надає суду доказів, які б спростували факт підписання договору ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , оскільки він не звертався до суду з позовом про визнання договору та зборів співвласників недійсними, в межах якої б було встановленої порушення щодо проведення зборів, фальсифікації підписів, тощо.

Судом приймається до уваги пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що їм не відомо про збори співвласників будинку АДРЕСА_6 , однак ці пояснення свідків не доводять той факт, що у договорі про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 1.11.2018 між ТОВ «Цидило и К» та уповноваженими особами від імені жителів будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , підписи не належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Доказування в цивільному процесі не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може ухвалювати рішення, спираючись лише на здогадки, а вимагає достовірних доказів від сторін, які встановлюють наявність чи відсутність фактів по справі. Це означає, що сторони повинні надати достатньо доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оскільки спірний договір не визнано судом недійсним, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, то суд не приймає до уваги посилання відповідача, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладений 1.11.2018 є недійсним, сфальсифікованим, тощо.

Також, на неналежне виконання зобов`язання позивачем ОСОБА_2 до суду надано відеозапис з фотознімками, датовані 2020 роком , з якого видно, що в під`їзді розпочато ремонт, частково поштукатурено стіни, однак поштові ящики обірвані, відійшли від стіни, безлад у підвальному приміщенні, труби опалення ржаві, каналізаційні труби висять на вірьовках.

З Колективного звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 , до ТОВ «Цидило и К» від 03.10.2024, вбачається, що мешканці будинку пропонували ТОВ «Цидило и К» укласти новий договір, вирішити питання щодо недоліків у функціонуванні внутрішньо будинкової системи опалення, ремонту під`їздів, ремонту під`їзду №4, прибирання прибудинкової території та її озеленіння, освітлення місць загального користування, обслуговування ліфтів, поточний ремонт електромереж тощо, законність підвищення тарифів з липня 2024 року.

Також, відповідачем ОСОБА_2 до суду надано відповідь ТОВ «Цидило и К» від 23.10.2024, вих№381 на Колективне звернення від 03.10.2024.

Так, судом приймаються до уваги надані фотографії та відеозапис щодо неналежного виконання з утримання будинку, оскільки вони підтверджені показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також суду пояснили, що ремонт не робиться, каналізаційні стояки не міняються, каналізація в підвалі протікає, поштові ящики від стіни відірвані.

Однак, відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017 (Закон № 2189-УІІІ), ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 (Закон №1875-ІУ), п. 20 та 21 Договору про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій у разі ненадання або неналежної якості послуг з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки, за результатами якої складається акт-претензія, що підписується співвласником та управителем.

Так, ОСОБА_2 суду не надано доказів того, що з даного приводу він викликав управителя для огляду проблемних питань, не надано акту - претензії що підписується між управителем та співвласником.

Відповідач жодного разу не скористався правом подати акт-претензію або висловити обґрунтовані заперечення, що передбачені Законом й Договором. Таким чином, він фактично користувався послугами, не заперечував щодо їх вартості, обсягів чи якості, періодично спачував вартість таких послуг, що свідчить про його мовчазну згоду та безспірне визнання заборгованості.

Відповідно до законодавства, акти-претензії мають складатися окремо для кожного випадку ненадання або неналежного надання послуг, і лише такі документи є належним доказом у суді.

Юридичну позицію щодо цього закріплено в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 521/6969/15-ц, де зазначено, що належним доказом ненадання або надання неякісної житлово-комунальної послуги є звернення споживача до виконавця з відповідною заявою та складанням сторонами акту- претензії.

Отже, відсутність з боку відповідача будь-яких дій щодо оскарження наданих послуг, а також ненадання ним належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, що свідчили б про ненадання або неналежне надання послуг, підтверджує необгрунтованість його заперечень та доводить безспірний характер заборгованості.

У разі незгоди із затвердженим тарифом, споживач відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та частини першої статті 4 ЦПК України мав право звернутися до суду з позовом про визнання акта органу місцевого самоврядування незаконним; позовом про перерахунок нарахувань; оскарженням рішення щодо встановлення тарифу.

Відповідач не скористався жодним із зазначених правових механізмів: не звертався до суду з відповідним позовом, не подавав обґрунтованих заперечень чи скарг на дії позивача, не вимагав перерахунку. Натомість протягом тривалого періоду відповідач сплачував послуги та не висловлював жодних заперечень, що відповідно до правових позицій Верховного Суду є проявом мовчазної згоди зі спожитими послугами та застосованим тарифом.

Згідно п. 6 розділу «Права та обов`язки сторін» цього Договору визначено, що кожний співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 11 розділу «Ціна та порядок оплати послуги з управління» Договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником шляхом внесення авансових платежів за поточний місяць не пізніше 30 числа кожного календарного місяця.

Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 438 від 18.07.2018 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» погоджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються ТОВ "Арагорн", ТОВ "Ліра ЛТД", ТОВ "Цидило и К" (додатки 5-7). Затверджено Перелік і періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (додаток 8). Дозволено КП «ЖЕК №1", КП "ЖЕК №4", КП "ЖЕК №6", КП "ЖЕК №7", ТОВ "Арагорн", ТОВ "Ліра ЛТД", ТОВ "Цидило и К" під час виконання робіт, у разі потреби, здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів на послуги без зміни загального обсягу таких витрат та з урахуванням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів, але не більше 30% від витрат по статті тарифу. Рекомендувано КП «ЖЕК №1", КП "ЖЕК №4", КП "ЖЕК №6", КП "ЖЕК №7", ТОВ "Арагорн", ТОВ "Ліра ЛТД", ТОВ "Цидило и К": забезпечити ведення обліку доходів і витрат по кожному житловому будинку окремо; підготувати та укласти договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) згідно з типовим договором. При укладенні договорів передбачити, що одним з його додатків є копія цього рішення;

Дане рішення оприлюднено в друкованому виданні "Славянские объявления" та розміщене на офіційному сайті Слов`янської міської ВА, Слов`янської міської ради 25.07.2018.

Згідно ст. ст. 66, 68, 162, 179 ЖК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 власники, користувачі житлових та нежитлових приміщень зобов`язані оплачувати надані послуги своєчасно і в повному обсязі на підставі наданих квитанцій і в строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, позивачем доведено нарахування та обґрунтованості тарифів відповідно до Рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 18.07.2018 №438, яким Слов`янською міською радою затверджено тарифи, зокрема, щодо будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований заявник.

Проте, відповідач ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання за законом, так як надані послуги не оплачує в повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинковою територією у період з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2024 року у розмірі 9983,61 грн..

Згідно зі статтями 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2189-VIII).

Пунктами 1, 5 частин другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом пунктів 1, 2 частини другої статті 8 вказаного вище Закону, виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України №2189-VIII).

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частин другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15.

У даному випадку між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини, за якими ТОВ «Цидило и К» (управителем за Договором), надавалися послуги з управління багатоквартирним будинком і уповноваженими особами, які діють від імені усіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та нарахування плати за які здійснювалися позивачем відповідно до тарифів.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог Ї відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту неналежного виконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 просив застосувати строки позовної давності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор протягом усього часу вправі заявити в суді вимоги про повернення тієї частини боргу, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до п. 11 розділу «Ціна та порядок оплати послуги з управління» Договору від 26.10.2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Цидило и К» (управителем за Договором) і уповноваженими особами, які діють від імені усіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ), плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником шляхом внесення авансових платежів за поточний місяць не пізніше 30 числа кожного календарного місяця.

Відтак, оскільки у даних правовідносинах встановлено обов`язок відповідача сплачувати вартість наданих послуг щомісячно до 30 числа кожного місяця, то зі спливом кожного календарного місяця, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Подібний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що даний позов пред`явлений до суду 13 грудня 2024 року, що стверджується Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями та штампом на першому аркуші позовної заяви.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 до 30 червня 2023 року.

Отже, беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону №3450-IX від 08.11.2023) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.

Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на строк дії воєнного стану в Україні.

Враховуючи норми ст. 257 ЦК України всі заборгованості, які утворились за період з 12 березня 2017 року мають продовжені строки позовної давності.

Таким чином, до спірних правовідносин не застосовується заявлений відповідачем строк позовної давності, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася після 12.03.2017, а саме з 01 листопада 2018 року.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у розмірі 9983,61 грн.

Судом встановлено, що подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи позивача, які наведені у позові, відзиві на позов, відповіді на відзив, запереченні на відповідь на відзив, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідачу надавались послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, який не в повному об`ємі вносив плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком ОСОБА_2 утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у сумі 9983,61, грн..

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2725,50 грн. та 302,80 грн. (за подачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за утримання прибудинкової території на користь ТОВ «Цидило и К», який 18.09.2024 скасовано), всього сплачено судовий збір 3028,00 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , тому з цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 3028,00 грн. який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12,13,509 ЦК України ст. ст. ст. ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК України, ст. ст. 19, 20, 21, 24, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10 1992 року, ст. ст. 20, 32 Закону України " Про житлово-комунальні послуги", суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К», , рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, , заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у сумі 9983,61 грн. (девять тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн. 61 коп.) та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.12.2025

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва