Справа № 766/3687/24
18 грудня 2025 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скрипніка Л.А.,
за участю секретаря Бажанової В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом адвоката адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заробітної плати,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Адвоката Біла Тетяна Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що позивач до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працювала вихователем Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради. В період окупації виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції.
З серпня 2022 року по 30 грудня 2022 року не отримувала заробітну плату.
30.12.2022 року позивач у мобільному додатку отримала наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року за №5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу ОСОБА_2 .
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеса від 04.10.2023 року, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 ; стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 33500,00 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу з січня 2023р. по дату ухвалення рішення суду (04.10.2023 року) в розмірі 60300,00 грн.

Оскільки наказ, який був підставою для невиплати позивачу заробітної плати, скасований в судовому порядку, відповідно у відповідача відсутні законні підстави не виплачувати позивачці заробітну плату.

З моменту винесення рішення Малиновським районним судом м. Одеси від 04.10.2023 року відповідачем заробітна плата не виплачується у зв`язку із чим просить суд поновити строк звернення до суду щодо заробітної плати за жовтень та листопад 2023 року, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі з 01.10.2023 року по 01.03.2024 року у розмірі 34300,00 грн., а також витрати на правничу допомогу.

Аргументи учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Рух справи.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

24.05.2024 року надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 17300,00 грн.

02.07.2024 року надійшла заява представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за період з 01.10.2023 року по 01.07.2024 року у розмірі 53 600,00 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 02.07.2024 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2024 року витребувано від Управління освіти Херсонської міської ради належним чином завірену копію наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі або інше рішення, яке було прийнято після ухвалення рішення Малиновським районним судом м.Одеси від 04.10.2023 року у справі № 521/10655/23.

Ухвала від 28.11.2024 року отримана відповідачем 13.12.2024 року, проте станом на 19.03.2025 року витребувані докази до суду не надійшли.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.

За приписами ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працювала вихователем Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції.

З серпня 2022 року по 30.12.2022р. не отримувала заробітної плати.

При цьому, як зазначає позивач у своєму позові та, що не спростовано відповідачем ОСОБА_1 у мобільному додатку «Вайбер» отримала наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу ОСОБА_2 .

Зі змісту вищезазначеного наказу вбачається, що призупинено трудові відносини між Херсонським закладом дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради та ОСОБА_1 з 30.12.2022р. до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору.

Підставою призупинення дії трудових відносин з позивачем відбулося у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеса від 04.10.2023 року, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 ; стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 33500,00 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу з січня 2023р. по дату ухвалення рішення суду (04.10.2023 року) в розмірі 60300,00 грн.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За приписами частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу .

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 731/115/20 (провадження № 61-15526св20) викладено висновок про те, що передбачений статтею 21 КЗпП України обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи покладено на роботодавця. Згідно із приписами статті 80 Цивільного кодексу України юридична особа наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. У відповідності до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

У постанові від 04 березня 2020 року у справі № 401/3088/17 (провадження № 61-44227св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виснував, що «згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір».

До аналогічного висновку щодо належного відповідача у спірних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №733/1093/21, провадження № 61-5550св22, зазначивши у постанові від 07.03.2022 року про те, що при вирішенні спору апеляційний суд не врахував, що позивачка перебувала у трудових відносинах із Більмачівською гімназією Ічнянської міської ради і саме на Більмачівську гімназію Ічнянської міської ради як роботодавця покладено передбачений статтею 21 КЗпП України обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату, в тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу, незалежно від того, що фінансове забезпечення закладу освіти і виплату заробітної плати покладено на відділ освіти Ічнянської міської ради.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи висновки Верховного Суду, суд вважає що Управління освіти Херсонської міської ради є не належним відповідачем у даній справі, оскільки роботодавцем роботодавцем за укладеним із ОСОБА_1 трудовим договором є Херсонський заклад дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, який приймав рішення щодо призупинення трудового договору і, який, маючи статус юридичної особи, і повинен виплатити працівникові середній заробіток за час вимушеного прогулу при наявності для цього передбачених законом підстав.

Від позивача клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача (або належного відповідача) - Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради не надходило.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у справах з подібними правовідносинами: у постанові від 19 серпня 2020 року (справа № 201/16327/16-ц, провадження № 61-43384св18), у постанові від 06 грудня 2021 року (справа № 640/10507/18, провадження № 61-18941св20).

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова КЦС ВС від 14.12.2021 р. № справа № 242/3711/20 (провадження № 61-14162св2).

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Біла Т.В. до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заробітної плати у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

При цьому, зважаючи на те, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не наводить мотивів прийняття або відхилення інших арґументів, викладених позивачем в позовній заяві, оскільки обставини, які мають значення для цієї справи, підлягатимуть дослідженню та встановленню судом у разі пред`явлення аналогічних вимог до належного відповідача.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом.

Разом з цим, позивачем заявлено вимогу про поновлення йому строку для звернення до суду із вказаним позовом, як таким, що пропущено з поважних причин. З цього приводу слід зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19 липня 2022 року, в Кодекс законів про працю України внесено зміни і, зокрема, передбачено:

працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (стаття 233 КЗпП);

у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (стаття 234 КЗпП).

Тлумачення вказаних норм свідчить про те, що:

- відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі необґрунтованості позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити необґрунтованості позовних вимог;

- строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються;

- у статті 234 КЗпП не передбачається переліку поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами;

стаття 234 КЗпП не пов`язує можливість поновлення пропущеного строку звернення із поданням клопотання про поновлення строку на звернення до суду. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк;

суд може поновити пропущений строк, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 158/2439/22 (провадження № 61-7411св23).

Із позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 11.03.2024.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду позивачем зазначено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 по справі №521/10655/23 з Управління освіти ХМР стягнуто середній заробіток (заробітну плату) по и день ухвалення рішення, тобто заборгованість із заробітної плати почала накопичуватись з початку жовтня 2023 року.

09.11.2023 зазначене судове рішення набрало законної сили. Отже, з цієї дати позивач довідалась, що її право на отримання заробітної плати за жовтень 2023 року після ухвалення цього рішення порушено, тобто із позовною заявою про стягнення заробітної плати за жовтень 2023 року позивач повинна була звернутись до 09.02.2024.

Таким чином, трьохмісячний строк звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати за жовтень 2023 року позивачем пропущено.

Також, позивачем порушено строк звернення до суду щодо заробітної плати за листопад 2023 року.

Порушення зазначеного строку позивачем відбулось з поважних причин, оскільки м. Херсон знаходиться під постійними артилерійськими обстрілами ворожої армії РФ, шукати правників, які працюють в м. Херсоні та надають правничу допомогу позивач не могла, так як боялась за своє життя та здоров`я.

05.03.2024 між позивачкою та адвокатом Білою Тетяною Володимирівною підписано Договір про надання правничої допомоги №11-пд/2024, а тому вважає, що строки звернення до суду із позовом пропущені нею з поважних причин.

В Кодексі законів про працю України відсутні положення, які б давали право суду поновити пропущений строк звернення до суду саме при стягненні заробітної плати, коли працівник не звільнений з роботи, а продовжує працювати, тому в даному конкретному випадку за аналогією закону, суд вважає, що можна застосувати статтю 234 цього Кодексу, яка передбачає, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Отже, на переконання суду, тримісячний строк звернення до суду про стягнення заробітної плати за жовтень та листопад 2023 року пропущено з поважних причин, тому має бути поновлений судом.

Зазначені позивачем обставини підтверджуються письмовими доказами, наданими сторонами у справі, а також не заперечуються стороною відповідача Управлінням освіти Херсонської міської ради, а тому у суду є всі підстави вважати, що строк звернення до суду пропущено позивачем із поважних причин, та підлягає поновленню.

Щодо судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу;

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на сторону позивача.

Керуючись ст.ст.2,3,10,12,13,76-81,141, 259,263-265,273,279,280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою про стягнення заробітної плати.

В задоволені позовних вимог адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заробітної плати відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.А. Скрипнік