справа № 642/5384/25
провадження 6/642/190/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року Холодногірський районний суд м.Харкова

в складі: головуючого судді Бородіної О.В.

при секретарі Брус М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до суду звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ««Споживчий центр» до ОСОБА_1 , в якій просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 23.02.2025-100000084 від 23.02.2025 року у розмірі 36 600,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.11.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ««Споживчий центр» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () заборгованість за кредитним договором № 23.02.2025-100000084 від 23.02.2025 року у розмірі 30 600 (тридцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., яка складаються з: 12 000 грн. - основний борг; 16 800 грн. - проценти; 1800 грн. - комісія за надання.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () суму сплаченого судового збору в розмірі 2 025,13 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

16 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання вказаного рішення, посилаючись на скрутне фінансове становище. У заяві зазначено на те, що відповідач на теперішній час не має доходів, не працевлаштований. Виконати судове рішення він не має матеріальної можливості. Тому просить розстрочити виконання судового рішення на 12 місяців.

Боржник відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав зазначених у заяві.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлені належним чином.

Відтак, суд у відповідності до положень статті 539 КПК України, ухвалив проводити розгляд заяви за їх відсутності.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Статтею 435 ЦПК України передбачено відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання:

1.За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

5. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення, заявником зазначено скрутне матеріальне становище. Однак заявником не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявник, не носять такого характеру. Аргумент ОСОБА_1 про залежність виконання судового рішення від його майнового стану не може бути прийнятий до уваги, адже згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язань.

Матеріали справи не містять даних, що після набрання судовим рішенням законної сили боржником було здійснено платежі на погашення заборгованості.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зі змісту вищевказаної норми закону слідує, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. При вирішенні питання про розстрочку виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14встановлено, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відсточку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на вазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 2-1230/11/ провадження № 61-33465 св18, відповідно до якої системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вказаних обставин судом не встановлено, а приведені в заяві обставини не є винятковими, тобто такими, що відповідно до закону ускладнюють виконання рішення.

Незадовільний майновий стан не є підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання.

З огляду на наведені обставини, враховуючи відстуність обставин, які б свідчили про необхідність розстрочення виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 435, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.11.2025 року у справі №642/5384/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2025 року.

Суддя О.В.Бородіна