ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2578/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2063/25Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ГУ ПФУ в Полтавській області звернулось до суду із вказаною заявою, у якій просилозамінити стягувача у виконавчому листі №2/545/1421/15, який видано 11.11.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області з Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36600, ), видати дубліката виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по справі №2/545/1421/15 задоволено позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 , про відшкодування надмірно виплаченої пенсії в розмірі 2098,00 грн.

Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист по справі, який надійшов на адресу Управління 11.11.2015.

В подальшому, виконавчий документ №2/545/1421/15 передано для стягнення заборгованості до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області.

12.05.2017 державним виконавцем Полтавського районного ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

На адресу Управління ні виконавчий лист, ні постанова про повернення виконавчого документа не надходили.

Внаслідок реорганізації 01.04.2016 утворено Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №628 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", наказу Пенсійного фонду України від 28 серпня 2018 року № 144 "Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628", наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31 серпня 2018 року № 504 Про заходи у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання та зміни структури та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31 травня 2019 року № 324 «Про внесення змін до наказу від 31.08.2018 № 504 Про заходи у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання та зміни структури, 30.08.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про припинення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області шляхом приєднання до правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ().

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року заяву задоволено частково.

Замінено стягувача у виконавчому листі №2/545/1421/15, який видано 11.11.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області з Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36600, ).

Відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області в задоволенні заяви в частині вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в частині відмовлених вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, в апеляційному порядку оскаржило ГУ ПФУ в Полтавській області, просило скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист по справі, який надійшов на адресу Управління 11.11.2015.

В подальшому, виконавчий документ №2/545/1421/15 передано для стягнення заборгованості до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області. 12.05.2017 року державним виконавцем Полтавського районного ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зазначено, що на адресу Управління ні виконавчий лист, ні постанова про повернення виконавчого документа не надходили.

Вважають, що виконавчий лист було втрачено та пропущено строк повторного пред`явлення до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по справі №2/545/1421/15 задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавській області до ОСОБА_1 , про відшкодування надмірно виплаченої пенсії в розмірі 2098,00 грн.

Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист по справі, який надійшов на адресу Управління 11.11.2015.

В подальшому, виконавчий документ №2/545/1421/15 передано для стягнення заборгованості до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області.

12.05.2017 року державним виконавцем Полтавського районного ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відмовляючи у задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що втрата документа не може вважатись об`єктивною і переконливою, оскільки пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить понад п`ять років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У частинах першій, третій ст. 431 ЦПК України зазначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII Цивільного процесуального кодексу України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої ст. 433 ЦПК України, частини першої ст. 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з цим положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Перелік причин, які потрібно вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Між тим, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються висновками, викладеними в ухвалі.

Місцевим судом встановлено, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося лише 06.02.2025 року.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області посилається на те, що виконавчий лист видано у 2015 році, 12.05.2017 державним виконавцем Полтавського районного ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, ні первинний кредитор з часу повернення йому виконавчого листа, ані його правонаступник, який отримав відповідне право вимоги з 30.08.2019 року, не цікавилися про хід виконавчого провадження.

За таких обставин, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа становить надміру значний проміжок часу, тому є очевидним, що така наведена представником заявника причина для його поновлення, як втрата документа не може вважатись об`єктивною і переконливою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і прояву інтересу щодо руху виконання судового рішення.

Отже, закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року №2-988/10, від 23 січня 2020 року у справі №523/3338/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі немає.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Ураховуючи те, що доводи апеляційної скарги стосуються лише вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання, ухвала суду першої інстанції в частині вимог про заміну стягувача, у відповідності до ст.367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль