Дата документу 26.12.2025Справа № 645/635/22
Провадження № 2-п/554/144/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Тоцької К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року Октябрський районний суд міста Полтави ухвалив заочне рішення у справі, яким позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.01.2013 по 31.12.2021 року у розмірі 101972,64 грн., 3% річних у розмірі 1474,76 грн., інфляційні витрати в сумі 3461,63 грн., всього 106909,03 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481 грн.

15 грудня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11 жовтня 2023 року.

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначає, що не отримував жодних процесуальних документів у справі № 645/635/22, зокрема копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, повідомлень про час і місце судового засідання та заочного рішення.

Про існування справи дізнався випадково лише після отримання постанов приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень у грудні 2025 року. Інформація про справу не відображалася в особистому електронному кабінеті заявника в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

Заявник стверджує, що позивач КП «Харківські теплові мережі» умисно зазначив неправильну адресу його місця проживання ( АДРЕСА_1 ), тоді як фактично ОСОБА_1 з жовтня 2002 року постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник посилається на те, що у попередніх судових справах між тими ж сторонами КП «ХТМ» завжди безпомилково зазначало правильну адресу ОСОБА_1 , і справи розглядалися за місцем його проживання.

На обґрунтування заяви про перегляд ОСОБА_1 наводить такі аргументи.

Фактично не проживає та ніколи не проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а останні понад 20 років постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із дружиною регулярно та в повному обсязі оплачує вартість комунальних послуг.

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 набув лише 20 жовтня 2016 року на підставі іпотечного договору, тоді як позивач нарахував заборгованість з 01.01.2013 року, тобто майже 4 роки до набуття права власності.

Квартирою АДРЕСА_4 фактично не користувався, оскільки попередні власники продовжували там проживати всупереч його правам як власника. З цього приводу ним було ініційовано судовий спір у справі № 645/33/17 про вселення до належної йому квартири, який завершився відмовою у задоволенні позову постановою Верховного Суду від 09.01.2020 року.

Позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки позовні вимоги за період з 01.01.2013 по січень 2019 року виходять за межі трирічного строку позовної давності.

Заявник просить скасувати заочне рішення від 11 жовтня 2023 року та призначити справу до розгляду.

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином через підсистему «Електронний суд». Від представника позивача заперечень проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення не надходило.

Дослідивши матеріали справи та докази, додані до заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України за письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив.

Згідно зі статтею 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Аналізуючи надані заявником докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 24.07.1998 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Дані про реєстрацію внесено до паспорта 26.10.2002 року, що підтверджує його постійне проживання за вказаною адресою понад 20 років.

Водночас у позовній заяві, з якою КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду, та у заочному рішенні від 11 жовтня 2023 року зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2016 року № 71757452, право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 зареєстроване за ним з 20 жовтня 2016 року на підставі іпотечного договору.

Заявник надав копії судових рішень у справі № 645/33/17, з яких вбачається, що 30.12.2016 року він звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про вселення до належної йому квартири АДРЕСА_3 , посилаючись на те, що є власником квартири, однак у неї продовжують проживати інші особи (родина ОСОБА_2 ), які перешкоджають йому у користуванні належним майном.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2018 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, зокрема вирішено вселити ОСОБА_1 до квартири.

Однак, постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.01.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову апеляційного суду скасовано, рішення суду першої інстанції про відмову у позові залишено в силі.

Таким чином, судовими рішеннями у справі № 645/33/17, які набрали законної сили, підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до суду з метою отримання доступу до належної йому квартири АДРЕСА_4 , що свідчить про відсутність у нього можливості фактично користуватися цією квартирою та відповідно послугами з теплопостачання у спірній квартирі протягом тривалого періоду часу, в тому числі за період, за який позивачем нараховано заборгованість.

Крім того, встановлено, що позивач КП «Харківські теплові мережі» нарахував відповідачу заборгованість за період з 01.01.2013 року, тоді як право власності на спірну квартиру ОСОБА_1 набув лише 20.10.2016 року, тобто майже чотири роки з періоду, за який нараховано заборгованість, відповідач взагалі не був власником квартири.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, передбачає, зокрема, що сторона повинна мати можливість бути належним чином повідомленою про судове провадження та брати участь у судових засіданнях.

Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, оскільки повідомлення направлялися за адресою власної квартири відповідача.

Відповідач дізнався про існування судового провадження лише у грудні 2025 року після отримання постанов приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, тобто понад два роки після ухвалення заочного рішення.

Докази, на які посилається заявник (паспорт з відміткою про реєстрацію, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав, судові рішення у справі № 645/33/17), мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки підтверджують обставини щодо місця проживання відповідача, дати набуття права власності на спірну квартиру та неможливості фактичного користування нею, що безпосередньо впливає на вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до положень статті 288 ЦПК України наявність поважних причин неявки відповідача в судове засідання та існування доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, є підставами для скасування заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року у справі № 645/635/22 підлягає скасуванню, а справа призначенню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повним дослідженням всіх доказів та за участю сторін.

Керуючись статтями 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року у справі № 645/635/22 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасувати.

Призначити цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Про дату, час та місце судового засідання сторони будуть повідомлені додатково.

Справу передати до канцелярії суду для призначення нового номеру провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Тімошенко