Справа 521/3992/25
Хаджибейський районний суд .м Одеси у складі
Головуючого судді Роїк Д.Я.
При секретарі Каліна П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ ПОНГ» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 1373632 від 21.12.2019 року у розмірі 17 121,30 грн.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.12.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір №1373632.
16.06.2020 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №001, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №1373632 від 21.12.2019 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК» ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1373632.
- заборгованість за тілом кредиту - 5670 грн.,
- заборгованість за відсотками - 7662,9 грн.,
- заборгованість за комісією - 840 грн.,
- заборгованість за пенею 2948,4 грн.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач повідомлявся належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит №1373632. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів.
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі.
- заборгованість за тілом кредиту - 5670 грн.,
- заборгованість за відсотками - 7662,9 грн.,
- заборгованість за комісією - 840 грн.,
- заборгованість за пенею 2948,4 грн.
16.06.2020 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №001, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №1373632 від 21.12.2019 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК`ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1373632.
- заборгованість за тілом кредиту 5670 грн.,
- заборгованість за відсотками 7662,9 грн.,
- заборгованість за комісією 840 грн.,
- заборгованість за пенею 2948,4 грн.
22 липня 2025 року до суду надійшла заява від позивача, якою повідомив суд, що ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» перейменовано з 01.07.2025 року на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та просив врахувати факт зміни при розгляді справи.
За змістом ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч.2 ст.639 ЦК України).
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19).
Аналізуючи порядок укладення договорів у цій справі суд враховує, що договір був підписаний відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12.01.2021.
Таким чином, у відповідача в силу наведених вище умов укладеного ним договору та положень чинного законодавства, існує обов`язок щодо повернення коштів, взятих ним у кредит.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відомостей про погашення заборгованості відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження надання правової допомоги до суду надано: Договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього, детальний опис наданих послуг адвокатом, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Також, за звернення до суду з позовною заявою у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України)
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Хаджибейським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя