Справа № 396/2686/25
Провадження № 2/396/1556/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29.12.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Кравченко І.В., розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа - приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякова Наталя Василівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Єльнікова Н.О. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог, на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 02.09.2014 року склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачу належну йому земельну ділянку кадастровий номер :02:002:1015, розташовану в Новоукраїнському районі Кіровоградської області. Заповіт є чинним, складений добровільно, нотаріально посвідчений, містить чітке волевиявлення спадкодавця та визначає позивачку єдиною спадкоємицею. Позивачка не є спадкоємцем за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом. Про існування вказаного заповіту позивач дізналася лише 23.09.2025 року. Вона звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякової Н.В., яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.10.2025 року, в зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Позивач спадщину не прийняла у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки не знала про заповіт складений на її користь, із спадкодавцем не є близьким родичем, разом з ним не проживала, не була зареєстрована за місцем відкриття спадщини, постійний зв`язок з спадкодавцем не підтримувала, про смерть останнього її не було повідомлено, вважає необізнаність про смерть спадкодавця з об`єктивних та не залежних причин, у зав`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.

Третя особа приватний нотаріус Полякова Н.В. в судове засідання не з`явилася, подано заяву про розгляд справи без її участі..

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 3,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:1015, яка належала покійному на підставі державного акту серії IV-КР №023941, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.12-13).

Відповідно до копії заповіту, складеного 02.09.2014 року зареєстрованого в реєстрі за № 1322, ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 3,87 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради (а.с.7).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно вищевказана земельна ділянка перебуває в оренді СТОВ «Росія» (а.с.10-11).

Позивачці 24.10.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса (а.с. 9).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звернулася у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки не була обізнана про існування заповіту.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому, приходить до висновку про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього терміном у два місяці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує те, що ОСОБА_1 не є родичем спадкодавця за заповітом, не підтримувала постійний зв`язок зі спадкодавцем, повідомлення про смерть ОСОБА_2 не публікувались у регіональній пресі, про наявність заповіту, позивач дізналася лише у вересні 2025 року, заповіт на момент ухвалення рішення є чинним, а також враховуючи зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складеним ним за життя заповіту, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у два місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: О. С. Цесельська