РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №569/9479/25

Провадження №2/568/418/25

26 грудня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кондратюка В.В.

секретаря судового засідання Ковальчук Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Радивилові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дітей із матір`ю,

за участю сторін судового провадження:

позивача ОСОБА_1

У С Т А Н О В И В :

Зміст заявлених позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дітей із матір`ю, в якому просить суд: визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що між позивачем та відповідачем в 28.04.2012 був зареєстрований шлюб, який рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 20.01.2025 року у справі № 568/1881/24 розірвано. Вказує, що від шлюбу, має двох малолітніх синів - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що із 2020 року, ще до розірвання шлюбу з відповідачем проживали окремо, а оскільки батько дітей працює за кордоном, увесь цей час спільні діти проживали зі позивачем і після розірвання шлюбу, чого не заперечував і відповідач.

Також вказує, що коли виникають питання, які потребують письмової згоди батька, як то місця реєстрації дитини чи виїзду за кордон на відпочинок, у позивача з відповідачем постійно виникає велика затримка з вдачею та отриманням дозволів, оскільки в силу роботи (працює моряком) і відповідач не може дати доручення та швидко його передати. У зв`язку з цим, для забезпечення прав та найкращих інтересів неповнолітніх дітей, виникла необхідність звернутися до суду із метою врегулювання питання місця їх проживання.

Покликаючись на ст. 160 та 161 СК України, позивач вважає, доцільним та справедливим визначити місце проживання синів, з ним.

Додатково зазначає, що починаючи із 2020 року, батько не бере участі у вихованні дитини, що засвідчує пасивне його ставлення до виконання батьківських обов`язків; його роль в житті дитини здійснюється виключно спілкуванням в онлайн та стягненням аліментів на утримання за усною домовленістю з відповідачем.

Позивач вказує, що ОСОБА_4 навчається у Християнському двомовному дошкільному центрі «Сяйво» та відвідує групу «Ladybugs», а батько дошкільний центр не відвідував, з вчителями не спілкувався. ОСОБА_3 навчається в Рівненському академічному ліцеї «Престиж імені Лілії Котовської» та є учнем 1-Г класу, а всі питання щодо навчання та успішності виконує позивач, відповідач участі в цьому процесі не бере.

Позивач стверджує, що вихованням, навчанням, розвитком здібностей і талантів синів займаюся лише він та піклується про здоров`я синів.

Зазначає, що із синами проживає у квартирі, яка належить позивачу на праві власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що діти постійно проживають зі ним та морально й психологічно прив`язані до матері, адже батько з ними спілкується мало.

Додатково зазначає, що позивач здоровий, має дохід, що свідчить про можливість піклуватися про синів та утримувати їх.

Процесуальний хід справи

10.07.2025 цивільна справа надійшла до Радивилівського районного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кондратюка В.В.

Ухвалою суду від 15.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження в справі та призначене підготовче судове засідання.

23.07.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

01.08.2025 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.

09.09.2025 в підготовче судове засідання сторони не з`явилися, було винесено ухвалу якою зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надати письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за її місцем проживання. Підготовче судове засідання відкладено.

25.09.2025 від представника органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу.

26.09.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою усіх учасників та невиконанням ухвали від 09.09.2025.

14.10.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою усіх учасників та невиконанням ухвали від 09.09.2025.

24.10.2025 від органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу та на виконання ухвали від 09.09.2025 надано висновок від 16.10.2025 № 08-01-1800/25 щодо доцільності визначення місця проживання дітей.

28.10.2025 винесено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2025 на 14.00 год.

В судове засідання призначене на 18.11.2025 сторони не з`явилися.

Ухвалою суду від 18.11.2025 розгляд справи відкладено на 09.12.202 на 9.00 год, визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача, зобов`язано позивача забезпечити явку в судове засідання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення їх опитування; зобов`язано Орган опіки та піклування Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області забезпечити участь психолога під час допиту в залі судового засідання дітей.

В судове засідання призначене на 09.12.2025, Органом опіки та піклування Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області забезпечено участь психолога, разом із тим сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили клопотань, заяв не подавали, позивачем не було виконано вимог ухвали суду від 18.11.2025.

Ухвалою суду від 09.12.2025 повторно визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 , зобов`язано її виконати вимоги ухвали суду від 18.11.2025. та розгляд справи відкладено на 23.12.2025 12.00 год.

В ході розгляду справи виклик відповідача, ОСОБА_2 , здійснювався в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також, шляхом надсилання на останню відому адресу місця проживання рекомендованої поштової кореспонденції.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

23.12.2025 у судовому засідання позивач надав пояснення щодо суті позовних вимог, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися.

23.12.2025 після заслуховування думки дітей судом оголошено про перехід до стадії прийняття судового рішення та відкладення ухвалення і проголошення судового рішення на 26.12.2025 о 10 год 00 хв.

Позиції учасників справи у судовому засіданні

Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні до доводів позовної заяви, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, та був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду.

Третя особа в судове засідання явки повноважного представника не забезпечила, 25.09.2025 подана заява про розгляд справи за відсутності представника органу.

З метою з`ясування думки дітей 23.12.2025 в судовому засіданні, в приміщенні суду, судом було опитано дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які пояснили що хочуть проживати спільно зі своєю матір`ю, позивачем по справі.

Фактичні обставини справи, докази що їх підтверджують та зміст правовідносин, що встановлені судом

Відповідно до копії паспорту громадянина України позивач ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 № документу НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до копії заочного рішення Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/1881/24 (провадження №2 /568/91/25), шлюб між позивачем, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 28.04.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №60. розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 26.04.2018, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: Рівненська область, м. Рівне, про що 26.04.2018 складено відповідний актовий запис №1055. Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 26.04.2018, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: Рівненська область, м. Рівне, про що 26.04.2018 складено відповідний актовий запис №1054. Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004469677 від 04.04.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 04.04.2025.

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005793828 від 04.04.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 04.04.2025.

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004131469 від 28.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 20.03.2025.

За змістом довідки ЛКК щодо ОСОБА_3 2018 р.н., ОСОБА_3 страждає частими простудними захворюваннями, та йому рекомендоване відновне лікування оздоровлення.

За змістом довідки ЛКК щодо ОСОБА_4 2018 р.н., ОСОБА_4 страждає частими простудними захворюваннями, та йому рекомендоване відновне лікування оздоровлення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав позивач є власником квартири загальною площею (кв.м): 69.5, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Рівненського академічного ліцею «Престиж імені Лілії Котовської Рівненської міської ради» від 14.04.2025 № 134/10-06, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Рівненському академічному ліцеї «Престиж» імені Лілії Котовської та є учнем 1-Г класу. Батьківські збори відвідує мама - ОСОБА_1 , яка також регулярно спілкується з класним керівником та цікавиться успішністю і навчанням сина.

З довідки б/н слідує, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує Християнський двомовний дошкільний центр «Сяйво» та є вихованцем групи «Ladybugs». Мама вихованця, ОСОБА_1 , регулярно відвідує батьківські збори, активно співпрацює з вихователями та приділяє увагу розвитку і навчанню сина.

Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.04.2025 ОСОБА_1 діагноз визначено аутоімунний тиреоїдит, та рекомендовано уникати фізичних та психологічних навантажень.

У висновку органу опіки та піклування від 16.10.2025 №08-01-1800/25 вказано, що батько ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 . На офіційний номер телефону (Вайбер) ОСОБА_9 надіслав письмове пояснення в якому він не заперечує щодо визначення місця проживання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з мамою ОСОБА_1 .

Разом з тим, за вказаним висновком орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з мамою ОСОБА_1 .

Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України (далі о тексту СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 7, 8 ст. 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою дитиною вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За правилами ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд повинен виходити з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини та приймати до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною та набрала чинності 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення ч. 1ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 607/1091/16-ц (провадження № 61-13272св18).

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11.12.2023 у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22).

Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог

Судом встановлено, що позивачем по справі ОСОБА_1 матір`ю дітей, створені належні умови для проживання дітей, вона забезпечена житлом для проживання дітей, де вони і зареєстровані, відповідальна у виконанні батьківських обов`язків, займається розвитком, навчанням та вихованням синів.

В свою чергу батько дітей відповідач, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Разом з тим, між позивачем та відповідачем відсутня домовленість щодо місця проживання дітей.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них діти залишаються, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо кожної дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи викладене, виходячи з інтересів малолітніх дітей, добросовісного виконання позивачем, ОСОБА_1 , своїх батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, відповідно до індивідуальних особливостей та потреб кожної дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей із матір`ю, чи негативно б впливали на їхнє виховання чи розвиток, створення безпечних умов для життя дітей, враховуючи, що діти фактично на даний момент проживають із матір`ю, а місце знаходження їхнього батька невідоме, оскільки ОСОБА_2 знятий з реєстрації 05.03.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , оцінюючи думку дітей, які бажають проживати спільно з матір`ю, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дітей із матір`ю, що буде відповідати саме інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. Крім цього, визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їхньому вихованні.

Судові витрати

Судовий збір

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на сплату позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн, відповідно до квитанції № 5907-2896-8936-7750 від 06.05.2025, то з відповідача належить стягнути такий судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дітей із матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за її місцем проживання.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітеті Рівненської міської ради Рівненської області, ЄРДПОУ 25675397, адреса: вул. Шевченка, 45, м.Рівне, Рівненський район, Рівненська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК