Справа № 139/532/25
Провадження № 22-ц/801/2539/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ліщина Т. П.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ліщини Т.П.,

у справі №139/532/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення заборгованості, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 13.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500491471 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 11 700 гривень, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 на строк до 28.11.2019, який сторони додатковими угодами продовжили до 31.12.2024. Умовами вказаного договору факторингу передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 58 942,17 гривень.

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 500491471 від 13.12.2022.

Відповідно до розрахунків заборгованості, проведених первісним кредитором, та ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість ОСОБА_1 становить 58 942, 17 грн, та складається із: тіла кредиту - 11 699,10 грн та 47 243, 07 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам.

За вказаних обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказаний розмір заборгованості, а також понесені судові витрати.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року позов задоволено частково. Вирішено cтягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 500491471 від 13.12.2022 року в розмірі 30 005,88 грн, а також 1 233 грн судового збору та 3 563 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, понесені відповідачем, залишити за ним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає судове рішення постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позивачем не доведено факту відступлення права вимоги до нього за Кредитним договором № 500491471, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення такої заборгованості. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу прав. А на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , тому таке не могло бути передано до ТОВ «Таліон Плюс».

А оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 як боржника не набуло, таке не могло бути передане до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», і до ТОВ «Юніт Капітал», і як наслідок відсутні підстави для стягнення на користь останнього кредитної заборгованості.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Хлопкова М.С. просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема у відзиві зазначає, що договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою і підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом тривалого часу, з 28.11.2018 по 31.12.2024 років.

П. 1.2, 1.3, 1.5, 2.1 договору факторингу визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Під правом вимоги розуміється всі права клієнта (Первісного кредитора) до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного Реєстру наведена в додатку №1 до договору. Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

У п. 4.1 Договору факторингу № 28/1118/-01 визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку.

Отже право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Аналогічні за змістом умови містяться й у договорах факторингу № 31/0724-01 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та № 04/06/25-Ю між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем.

У відповіді на відзив відповідач ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із доводами викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки вважає, що договір факторингу є угодою, що породжує права та обов`язки сторін із врахуванням специфіки договору факторингу, і не є рамковою, якою сторони погодили співпрацювати протягом певного проміжку часу.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 01 грудня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30-8ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (58942,17 грн), колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 13.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 500491471, який підписаний уповноваженою особою позивача кваліфікованою електронною печаткою, а відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV98G4M, за умовами якого кредитор зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 11 700,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; кредит надається строком на 30 днів; за вибором позичальника кредит за цим договором може надаватися: шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки 5169-36ХХ-ХХХХ-0262, шляхом видачі готівкових коштів у відділенні небанківської фінансової установи чи банку, які мають право надавати послуги з переказу коштів; зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним; невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua.; сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 11 700,00 гривень підтверджується платіжним дорученням № 0tc97038-9e7b-4317-b621-11decf086069 від 13.12.2022 (призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 500491471 від 13.12.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № 5169-36XX-XXXX-0262 ); довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 500491471/23052025/Э від 23.05.2025; інформацією АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250814/26637-БТ від 20.08.2025, випискою за договором б/н за період 13.12.2022-18.12.2022.

Із розрахунку заборгованості, сформованого і підписаного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання з повернення кредиту та відсотків; розмір заборгованості за кредитним договором № 500491471 від 13.12.2022 станом на 18.04.2023 становить 30 005,88 гривень, яка складається з: 11 699,10 грн - заборгованість за кредитом; 18 306,78 грн - заборгованість за відсотками.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 на строк до 28.11.2019, який продовжили до 31.12.2024 додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023.

Згідно умов вказаного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1.).

Відповідно до п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

У реєстрі прав вимоги № 225 від 18.04.2023 за кредитним договором № 500491471 боржником зазначений ОСОБА_1 ; загальна сума заборгованості становить 30 005,88 грн, яка складається з: 11 699,10 грн - заборгованість по основному боргу, 18 306,78 грн - заборгованість за відсотками.

31.07.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (п. 2.1.).

Згідно з п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

У Реєстрі прав вимоги № 1 від 31.07.2024 за кредитним договором № 500491471 боржником зазначений ОСОБА_1 ; загальна сума заборгованості становить 58 942,17 грн, яка складається з: 11 699,10 грн - заборгованість по основному боргу, 47 243,07 грн - заборгованість за відсотками.

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1.).

Згідно п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

У Реєстрі боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 боржником зазначений ОСОБА_1 ; загальна сума заборгованості становить 58 942,17 грн, яка складається з: 11 699,10 грн - заборгованість за тілом кредиту, 47 243,07 грн - заборгованість за відсотками.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» не містить положень про право фактора здійснювати будь-які нарахування на суми заборгованості, право вимоги по яких він отримав від клієнта, а тому прийшов до висновку, що до стягнення підлягає заборгованість за нарахованими лише ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відсотками за користування кредитними коштами на умовах кредитного договору № 500491471 від 13.12.2022 в розмірі 18 306,78 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Посилаючись в апеляційній скарзі на недоведення позивачем права вимоги, відповідач факт укладення кредитного договору й отримання ним кредитних коштів не заперечує, а отже у розумінні вимог ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доведенню.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно положень ч. 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно змісту ч. 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З платіжного доручення від № 0tc97038-9e7b-4317-b621-11decf086069 від 13.12.2022 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 11700 грн.

У подальшому 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01.

Відповідно до п. 1. 3. договору факторингу «Право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами строк платежу за якими настав а також права вимоги які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до п. 2.1. договору факторингу, згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 225 від 18.04.2023 року до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 005,88 грн з яких: 11 700 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 306,78 грн - сума заборгованості за відсотками.

Даний Реєстр прав вимоги набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, вказаної на його початку, та є невід`ємною частиною договору.

31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/0724-01 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в загальному розмірі 58 942,17 грн.

04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», тобто позивачем укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого останнє зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 04 червня 2025 року від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача в загальному розмірі 58 942,17 грн.

Відповідно до п.1.2 договору факторингу №04/06/25-Ю перехід права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників.

Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, право вимоги по кредитному договору №500491471 від 13.12.2022 були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «Юніт Капітал» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином.

При цьому умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.

Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність позивачем факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до наступних кредиторів, в т. ч. позивача.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня 2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Отже, долучені до справи договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання.

При цьому колегія суддів зазначає, що надані договори факторингу є рамковими угодами та підтверджують згоду їх сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу. Тобто приписи відповідних договорів факторингу діють не лише під час їх укладення, а й протягом усього періоду строку дії таких правочинів. Відтак, права вимоги за кредитними договорами, які було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, можуть бути відступлені у порядку, визначеному такими договорами факторингу у спосіб укладення додаткових угод до них під час строку їх дії, що й мало місце у даній справі.

Відтак, ТОВ «Юніт Капітал» підтвердив свій процесуальний статус позивача щодо права вимоги за кредитним договором № 500491471 від 13.12.2022, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Вірним є також висновок суду щодо розміру заборгованості, який ніким не оспорюється, зокрема в частині стягуваних процентів за користування кредитом в розмірі 18306,78 грн, оскільки за змістом договору факторингу №28/1118-01 у ТОВ «Таліон Плюс» дійсно відсутнє право здійснювати будь які нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за кредитними договорами (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь яких платежів і комісій відповідно до умов договорів про споживчий кредит.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року, - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 1479,60 грн відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник

Судді: Ю.Б.Войтко

М.В. Матківська