ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 638/21373/24

провадження № 22-ц/818/4229/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: О.Ю. Тичкової, О.Ю. Грошевої

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 червня 2025 року, постановлене суддею Штих Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1377-6807 від 08.04.2024, в розмірі 74 422,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 500,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 59 922,50 грн. Також просив стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://credos.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1377-6807.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа з наданням позивачу одноразового ідентифікатора С8233 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 18500,00 грн. зі строком кредитування 300 днів, базовим періодом 14 днів, зниженою процентною ставкою 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою 2,50 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Всупереч умов кредитного договору відповідач не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим станом на 08 серпня 2024 року виникла заборгованість в загальному розмірі 74 422,50 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 18 500,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 55 922,50 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 червня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1377-6807 від 08.04.2024 року станом на 08.08.2024 у розмірі 54 763,38 грн., сплачений судовий збір в сумі 1792,58 грн. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Шевченківського районного суду. м. Харкова від 16.06.2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1377-6807 від 08.04.2024 року у розмірі 54 763,38 грн. та судового збору у розмірі 1792,58 грн. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1377-6807 від 08.04.2024 р. в розмірі 74 422,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 18 500,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 55 922,50 грн.

Вказує на те, що вищезазначене рішення є таким що прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права. Вважає, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.12. кредитного договору. Стверджує, що в частині 17 Прикінцевих та перехідних положень не міститься жодного обмеження щодо договорів, на які ці положення поширюються, тобто законодавець не визначив окремо для яких саме договорів (укладених до чи після набрання чинності) вони застосовуються, а тому будь-яке звуження сфери дії цих положень судом є безпідставним і таким, що виходить за межі судових повноважень.Таким чином, на дату укладення Кредитного договору № 1377-6807 від 08.04.2024 року діяли законодавчі обмеження, згідно з якими максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,50%. Договір було укладено саме в цей перехідний період (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно), тому встановлена в договорі денна процентна ставка відповідала чинним вимогам законодавства та не перевищувала передбаченого граничного значення. Суд першої інстанції помилково застосував до щоденно нарахованої заборгованості денну процентну ставку у розмірі 1,5 % за період з 22.04.2024 по 08.08.2024 р., та як наслідок позбавив Позивача законного права на отримання процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного Договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення зборгованості за відсотками за користування кредитними коштами частково в сумі 36260,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що Договір кредиту укладено після набрання чинності змінами до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», внесеними Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Умова пункту 4,15 Договору №1377-6807 та пункту 4 Додаткової угоди до Договору № 1377-6807, яка укладена 09.04.2024 є нікчемними в частині розміру денної процентної ставки, що перевищує 1,5% за період 22.04.2024 по дату розрахунку 08.08.2024. Розмір денної процентної ставки з 09.04.2024 до 21.04.2024 відповідає вимогам закону та становить 2,5%.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://credos.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1377-6807 для задоволення особистих потреб позичальника з сумою кредиту 16 900,00 грн.

Договір про відкриття кредитної лінії позичальник підписав Електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8233.

09.04.2024 між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1377-6807, яку Позичальник підписав Електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9219.

Відповідно до умов Додаткової угоди Позичальник отримав кредит у сумі 1600,00 грн.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 18500,00 грн. зі строком кредитування 300 днів (з 08 квітня 2024 року по 01 лютого 2025 року), базовим періодом 14 днів, зниженою процентною ставкою 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою 2,50 % в день.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08.08.2024 становить 74 422,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 500,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 59 922,50 грн.

Відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 18 500,00 грн.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо іншене передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1 ст.625 ЦК України)

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ст.639 ЦК України)

Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Стосовно позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами у період з 08.04.2024 по 08.08.2025 в сумі 55922,50 грн., нарахованих за ставкою 2,5% за кожень день користування кредними коштами, колегія суддів зазначає наступне.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою.

За приписами ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. На підставі ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності ЗУ №3498-ІХ, тобто з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1 %.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17) тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Кредитний договір №1377-6807 був укладений між сторонами 08.04.2024 року.

Відтак, під час укладення кредитного договору при визначенні розміру процентної ставки не було застосовано норми закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, денна процента ставка за користування кредитом повинна становити 2,5% з 09.04.2024 до 22 квітня 2024 року включно і 1,5% - з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно, а з 21 серпня 2024 року по 25 лютого 2025 року - 1,0%.

ОСОБА_1 мав сплатити за користування кредитними коштами у період з 09.04.2024 по 22.04.2024 (13 днів) за ставкою 2,5 % на день (462,50 грн.)- (18500х 2,5% х 13)= 6012,50 грн. відсотків; з 23.04.2024 по 08.08.2024 (109 днів) за ставкою 1,5% на день (277,50 грн.)- (18500 х 1,5% х 109)= 30247,50 грн. відсотків, що в загальній сумі за 122 дні користування кредитом складає 36260,00 грн.

У задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 19662,50 грн., нарахованими з порушенням норм закону України «Про споживче кредитування» слід відмовити.

Враховуючи зазначене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню непогашена заборгованість за тілом кредиту у сумі 18500,00 грн., яку відповідач не оспорює і заборгованість за відсотками в межах дії строку кредитного договору в розмірі 36260,00 грн. Загальний розмір заборгованості за договором становить 54 763,38 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, нарахованими з порушенням норм закону України «Про споживче кредитування», ухваливши судове рішення про часткове задоволення позову ТОВ "Укр Кредит Фінанс".

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 червня 2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Грошева

О.Ю. Тичкова