Справа № 570/1199/25
Номер провадження № 2/570/2410/2025
У Х В А Л А

02 грудня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.

представника відповідача Андрущака С.В. в режимі відеоконференції 27.11.2025 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває вказана справа.

28.10.2025 р. до суду від представника відповідача Андрущака С.В. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання вх.20061 про витребування доказів, в якому він просить витребувати у позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», для дослідження під час судового розгляду оригінали письмових доказів, що додані до позову: Заяву (оферта) від 20.03.2016 №200481893 (додаток 12 до позову); Довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 20.03.2016 р. б/н (додаток 12 до позову); Реєстр боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року; довіреності ПАТ «Банк Михайлівський», якою ПАТ «Банк Михайлівський» доручило Охримчук О.О. (або іншій особі) укласти (підписати) від імені товариства кредитний правочин від 20.03.2016 №200481893 та/або вчиняти інші дії.

В обґрунтування клопотання зазначав, що подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог докази є лише електронні копії документів (доказів), достовірність яких не можливо встановити без дослідження оригіналів доказів. Також зазначав, що ним вживалися заходи для самостійного отримання цих доказів, а саме на адресу позивача було направлено звернення про надання цих доказів, однак відповідь від останнього не надійшла.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві вх.№20635 від 03.11.2025 р. просить судове засідання, призначене на 27.11.2025 р. о 14 год. 30 хв., провести без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання вх. 20061 від 28.10.2025 р., просить його задоволити. Також пояснює, що вказані документи необхідні для належного підтвердження факту укладання кредитного договору між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський», а самостійно він отримати вказані документи не зміг, адже його звернення позивачем залишено без відповіді.

Також у судовому засіданні 27.11.2025 р. представник відповідача Андрущак С.В. заперечив проти долучення додаткових пояснень у справі №570/1199/25 представника позивача ТзОВ «Діджи фінанс» Романенка М.Е. до матеріалів справи, які сформовані в системі «Електронний суд» 19.11.2025 р., за вх. 22001 від 20.11.2025 р., та заявив усне клопотання про залишення їх без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача Андрущак С.В, наводить положення ч.2 ст. 126 та ч.4 ст. 179 ЦПК України та вказує, що представник позивача втратив своє право на вчинення процесуальної дії подачу відповіді на відзив, а подання додаткових письмових пояснення у спрощеному позовному провадженні спеціальною нормою - ч.8 ст. 279 ЦПК України не передбачено.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.10.2025 р. заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі задоволено: заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 вказаної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. п. 2, 3 ч. 1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача Андрущака С.В. від 28.10.2025 р. в частині витребування вказаних ним у клопотанні доказів підлягає задоволенню.

Водночас, вимоги представника відповідача зобов`язати позивача виконати вимоги ч.9 ст.83 ЦПК України щодо надання стороні відповідача копій витребуваних доказів, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається зі змісту статті 83 ЦПК України, вказана правова норма регулює порядок подання доказів до суду сторонами та іншими учасниками справи за їхньою ініціативою.

Просячи суд витребувати докази, представник відповідача керується статтею 84 ЦПК України, якою встановлено порядок витребування доказів судом у разі неможливості сторони самостійно надати такі докази.

Подання та витребування доказів, хоч і спрямовані на один результат долучення до матеріалів справи доказів, що дасть змогу повно, всебічно та неупереджено встановити фактичні обставини справи за своєю правовою природою є різними процесуальними діями, а тому, відповідно, врегульовуються різними процесуальними нормами.

Статтею 84 ЦПК України обов`язку сторони надавати іншій стороні копій витребуваних судом доказів не передбачено.

Відтак, суд дійшов висновку, що в цій частині клопотання представника відповідача Андрущака С.В. не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Таким чином, у разі витребування судом доказів від позивача та інших осіб, які не є учасниками справи, представник відповідача не позбавлений можливості ознайомитися із такими доказами.

Щодо усного клопотання представника відповідача Андрущака С.В. щодо залишення без розгляду додаткових пояснень у справі представника позивача ТзОВ «Діджи фінанс» Романенка М.Е., які сформовані в системі «Електронний суд» 19.11.2025 р., за вх. 22001 від 20.11.2025 р.

Вислухавши думку представника відповідача, та перевіривши зміст поданої заяви, судом встановлено, що додаткові пояснення у справі представника позивача Романенка М.Е. вх. 22001 від 20.11.2025 р. не відповідають вимогам статті 183 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1, ч.4 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

У ч. 5 ст. 174 ЦПК України вказується, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Ухвалою суду від 16.10.2025 р. відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу визначено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Указану ухвалу суду від 16.10.2025 р. позивачем отримано 18.10.2025 р., про що свідчить довідка про її доставку до електронного кабінету позивача. Відзив отримано 4.11.2025 р., про що вказав представник відповідача адвокат Андрущак С.В. у судовому засіданні 27.11.2025 р.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

У поданих до суду додаткових поясненнях у справі вх.№ 22001 від 20.11.2025 р. представник позивача просить долучити їх до матеріалів справи.

Вивчивши зміст зазначених пояснень, суд дійшов висновку, що подані позивачем додаткові пояснення вх.№ 22001 від 20.11.2025 р. мають природу відповіді на відзив у зв`язку із тим, що твердження позивача, викладені у цих додаткових поясненнях, відповідають твердженням представника відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Оскільки така заява була подана із порушенням встановленого судом в ухвалі від 16.10.2025р. п`ятиденного строку з дня отримання позивачем відзиву на позов, та такі додаткові пояснення не передбачені ЦПК України під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, тому суд на підставі ст.126 ЦПК України та ст. 183 ЦПК України вважає за необхідне залишити додаткові пояснення без розгляду та повернути їх позивачеві.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Отже, ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У зв`язку з цим позивачу ТОВ «Діджи Фінанс» слід роз`яснити, що у відповідності до ч.5 ст. 174 ЦПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. Крім того, оскільки вказана справа розглядається з повідомленням (викликом) учасників, також у відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України, учасники справи, зокрема позивач має можливість надати усні пояснення.

Керуючись ст.ст. 83, 84, 183, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача про витребування доказів - задоволити.

Витребувати від ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (; 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) оригінали письмових доказів:

- Заява (оферта) від 20.03.2016 №200481893;

- Довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 20.03.2016 б/н;

- Реєстр боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020;

- оригінал довіреності ПАТ «Банк Михайлівський», якою товариство (банк) доручило гр. ОСОБА_2 (або іншій особі) укласти (підписати) від імені ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний правочин від 20.03.2016 №200481893 та/або вчинити інші дії.

Копію ухвали надіслати для виконання до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (; 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8).

Витребувані докази подати безпосередньо до Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул. С.Петлюри, 10).

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Встановити термін для виконання ухвали до 15.01.2026 р.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Повернути додаткові пояснення у справі вх. 22001 від 20.11.2025, сформовані представником позивача Романенко М.Е. в системі «Електронний суд» 19.11.2025 р., - без розгляду.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 09:30 год 15 січня 2026 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rv.rv.court.gov.ua.

На ухвалу в частині повернення додаткових пояснень у справі вх.22001 від 20.11.2025 р. р. без розгляду, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Гнатущенко Ю.В.