ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1192/25
Провадження № 6/131/21/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Марчук В.І.,

при секретарі судових засідань Яременко Г.О.,

за участю представника заявника, адвоката Костенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань №2 в м.Іллінці цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , адвоката Костенка Олександра Миколайовича, про розстрочення виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року в справі №131/1192/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Костенко О.М., через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, в якій просив розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року в справі №131/1192/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В огрунтування заявлених вимог вказано, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року по справі №131/1192/25 позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4883756, укладеним 18 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в розмірі 34580,00 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вищевказане рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.09.2025 року залишено без змін. Загальна сума до сплати 44002,40грн.

Відповідач/боржник ОСОБА_1 працює в ТОВ «МХП Агро-С» на посаді агронома агрономічного відділу. Згідно довідки форми ОК-5 місячний дохід відповідача становить 46494,00грн., з якої вираховуються податки: ПДФО 18% - 8368,92грн. та військовий збір (ВЗ) 5% - 2324,70грн., з яких чиста сума до виплати становить 35800,38грн. Виплата складається з авансового платежу та заробітної плати.

Зважаючи на значний розмір заборгованості, що стягується із відповідача, а також відсутність можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі одним платежем, оскільки майже 80% отриманої заробітної плати йде на проживання за місцем роботи (житло, комунальні витрати, харчування, одяг, ліки, супутні витрати), враховуючи тяжку економічну ситуацію в Україні, високі ціни на всі види послуг і продукти та бажання ОСОБА_1 сплатити заборгованість і добровільно виконати рішення суду шляхом розстрочення його виконання сплатити заборгованість, у зв`язку із чим просить суд розстрочити виконання рішення Іллінецького районного судуВінницької області від 17 вересня 2025 року в справі №131/1192/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на строк шість місяців щомісячним платежем в розмірі 7333,73грн. до 25 числа щомісяця з часу набрання ухвалою законної сили чи інший встановлений судом графік платежів.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12.12.2025 року прийнято до розгляду заяву про розстрочення виконання судового рішення та призначено судове засідання по розгляду заяви на 25 грудня 2025 року.

Представник позивача по справі ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В ході розгляду справи представник відповідача по справі ОСОБА_1 , адвокат Костенко О.М., заявлені вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, докази, надані на обґрунтування заяви, суд встановив наступні обставини.

Згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року по справі №131/1192/25, позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4883756, укладеним 18 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в розмірі 34580,00 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вищевказане рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року без змін, відтак воно набрало законної сили.

Згідно із ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5ст. 435 ЦПК України).

Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Варто враховувати й те, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Тотожна за змістом норма передбачена й в ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Сам по собі, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №9901/598/19.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини, а також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018, від 19.06.2019 року у справі №2-55/10).

Обґрунтовуючи підстави для розстрочення виконання судового рішення, заявник посилалась на те, що одноразове стягнення усієї суми боргу поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки у нього відсутня можливість сплатити розмір заборгованості в повній мірі одним платежем, оскільки майже 80% отриманої заробітної плати йде на проживання за місцем роботи (житло, комунальні витрати, харчування, одяг, ліки, супутні витрати), а, враховуючи тяжку економічну ситуацію в Україні, високі ціни на всі види послуг і продукти та бажання ОСОБА_1 сплатити заборгованість і добровільно виконати рішення суду шляхом розстрочення його виконання.

Так, судом установлено, що на підтвердження обґрунтування вимог заяви про розстрочку виконання рішення суду від 17 вересня 2025 року представником відповідача надано довідку №19/к , видану 24 вересня 2025 року ТОВ «МХП Агро-С», згідно якої ОСОБА_1 з 16.08.2023 року по дату видачі довідки працює в ТОВ «МХП Агро-С» на посаді агронома агрономічного відділу, та Витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) за Формою ОК-5, згідно з яким за 2025 наявні відомості про отриманий ОСОБА_1 заробіток для нарахування пенсії. Разом з цим, з січня по жовтень 2025 року включно ОСОБА_1 щомісяця отримував заробіток в середньому 56690,33грн. (всього за даний період 566903,34грн.).

Натомість, інші належні докази, які підтверджують матеріальний стан відповідача суду не надано та матеріали справи № 131/1192/25 не містять.

Суд звертає увагу на те, що вказані докази не є належним підтвердженням тяжкого матеріального стану, який об`єктивно не дозволяє виконати рішення суду, оскільки матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами у вигляді доходу від певної діяльності, адже до характеристики матеріального стану належать також наявність у відповідача на праві власності нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень тощо. Однак, таких даних відповідач та його представник суду не надав, хоча не був позбавлений можливості надати суду витяги із державних реєстрів щодо наявності/відсутності у нього нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів тощо.

Разом з тим, в матеріалах заяви про розстрочку виконання судового рішення відсутні належні докази, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення через хворобу боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо чи інші надзвичайні події, які безпосередньо стосуються відповідача. Також будь-яких відомостей про наявність інших осіб на утриманні ОСОБА_1 суду не надано. Крім того, не надано доказів того, що 80% отримуваної заробітної плати ОСОБА_1 йде на проживання за місцем роботи (житло, комунальні витрати, харчування, одяг, ліки, супутні витрати).

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, при розгляді заяви про розстрочку виконання судового рішення судом установлено, що відповідачем у справі №131/1192/25 та його представником не надано суду належних доказів на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер. Тяжка економічна ситуація в Україні, високі ціни на всі види послуг і продукти та бажання ОСОБА_1 сплатити заборгованість і добровільно виконати рішення суду шляхом розстрочення його виконання не є достатньою підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання.

При цьому, наведені доводи сторони відповідача/боржника не можуть розцінюватись як такі, що є особливими або винятковими, та, у відповідності до приписів ст. 435 ЦПК України, унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення про стягнення коштів, оскільки заявником не було надано відомостей про його дійсний майновий стан, що є обов`язковим для врахування судом, вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, суд зауважує, що борг виник з вини відповідача, та, окрім того, тяжкі наслідки внаслідок пандемії, війни та інфляційних процесів поніс не тільки відповідач, а й позивач. Окрім того, вартість гривні під час надання кредиту та під час запропонованого платежу розстрочки на шість місяців (6 платежів) буде значно відрізнятись не на користь стягувача та ставить сторони в нерівні умови.

Поряд з цим, суд враховує й той факт, що протягом усього часу користування кредитними коштами згідно Договору про споживчий кредит № 4883756, укладеним 18 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , останній не здійснював жодних платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості за укладеним договором ні первісному кредиторові, ні позивачеві.

Крім того, суд також враховує, що безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відтак, суд встановивши, що будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження тяжкого майнового стану заявником суду надано не було, а також не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, правові підстави для розстрочки виконання судового рішення від 17 вересня 2025 року у справі № 131/1192/25 відсутні, в зв`язку із чим дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81, 258, 259, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Костенка Олександра Миколайовича, про розстрочення виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року в справі №131/1192/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 29 грудня 2025 року.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК