Справа № 202/9981/24
Провадження № 6/202/330/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засіданні Мартинюк С.В., боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 202/9981/24 (стягувач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»),

У С Т А Н О В И В:

07 грудня 2025 року ОСОБА_3 звернувся через систему «Електронний суд» із заявою про розстрочення виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 26 травня 2025 року, яким стягнуто з нього на користь

Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором № 002/1039-4547-SP від 07.06.2021 в розмірі 39 521 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна) грн 77 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн 07 коп.

Заява про розстрочення виконання судового рішення обґрунтована тим, що він є прийомним батьком чотирьох дітей, яких влаштовано в його сім`ю на виховання та спільне проживання, в тому числі дитину-інваліда, яка потребує постійних витрат на лікування, реабілітацію та догляд. Основним доходом їх сім`ї є його підприємницька діяльність. Арешт його рахунків поставить під загрозу забезпечення базових потреб дітей (житло, харчування та медичне забезпечення). При цьому він не ухиляється від виконання зобов`язань та має можливість сплачувати борг частинами.

Отже, просить розстрочити виконання рішення суду на дванадцять місяців, визначивши щомісячний платіж у сумі 3805,41 грн, яку він спроможний сплачувати після сплати податків, виконання поточних зобов`язань, забезпечення мінімальних витрат на ведення господарської діяльності, утримання сім`ї з чотирма дітьми, включно з дитиною-інвалідом; зупинити заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі арешт коштів, на період дії розстрочки за умови дотримання графіку погашення заборгованості.

Копія заяви про розстрочення виконання судового рішення надіслана до електронного кабінету стягувача 07.12.2025.

У судовому засіданні 16.12.2025 боржник ОСОБА_1 свою заву підтримав.

Представник стягувача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується отриманням ним судової повістки через електронний кабінет 09.12.2025 року.

Суд, заслухавши боржника та дослідивши подані ними докази, доходить до висновку, що заява про розстрочення виконання судового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 26 травня 2025 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором № 002/1039-4547-SP від 07.06.2021 в розмірі 39 521 грн 77 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1424 грн 07 коп., а загалом 40 945,84 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у статті 435 ЦПК України.

Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд має врахувати: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тобто положення частини п`ятої статті 435 ЦПК України містить імперативну вимогу про неможливість відстрочення виконання судового рішення більше ніж на один рік з дня його ухвалення.

Такий же висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 824/50/22, від 25.10.2024 у справі № 824/28/22, від 07.11.2024 у справі № 824/111/22, від 06.02.2025 у справі № 824/45/22.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача, так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Аналіз наведених норм та судової практики свідчить, що розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання рішення необхідно ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Звернувшись із заявою про розстрочення виконання судового рішення, боржник зазначив, що основним доходом його сім`ї є його доходи від підприємницької діяльності. Водночас він є прийомним багатодітним батьком, у тому числі дитини-інваліда. Отже, арешт його рахунків може поставити під загрозу забезпечення базових потреб дітей.

Суд бере до уваги, що згідно з Державним реєстром фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, сума доходу ОСОБА_1 згідно з податковою декларацію платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за 2024 рік становила 119 640 грн.

Розпорядженням голови Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 20.12.2024 року № 502-р «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю» влаштовано у прийомну сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розпорядженням голови Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 08.09.2025 року № 294-р «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю» влаштовано у прийомну сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Розпорядженням голови Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 08.09.2025 року № 295-р «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю» влаштовано у прийомну сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з вищевказаними розпорядженнями зобов`язано прийомних батьків створити належні умови для життєдіяльності, виховання, фізичного та духовного розвитку прийомних дітей.

На переконання суду, вказані обставини ускладнюють виконання рішення суду боржником, так як сплата значної суми боргу може негативно позначитися на інтересах дітей, які передані державою на виховання та проживання в сім`ю боржника, на якого покладено обов`язок забезпечення належних умов для їх життєдіяльності, виховання та розвитку. Зокрема, як пояснив боржник у судовому засіданні, коштів соціальної допомоги на дітей недостатньо для забезпечення потреб дітей. Отже, арешт коштів боржника та повне виконання рішення суду може позбавити сім`ю боржника засобів до існування.

Суд вважає, що в даному випадку розстрочення виконання судового рішення буде мати для стягувача, який є банківською (фінансовою) установою, менш негативні наслідки, ніж одночасна сплата боржником значної для нього суми боргу, що може мати негативні наслідки не лише для самого боржника, а й третіх осіб (дітей).

Ураховуючи матеріальний стан боржника в сукупності зі всіма іншими фактичними обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі беручи до уваги баланс інтересів обох сторін, а також те, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, суд вважає можливим частково задовольнити заяву боржника, розстрочивши виконання рішення суду від 26 травня 2025 року про стягнення на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості в розмірі 39 521,77 грн та судові витрати в розмірі 1424,07 грн, а загалом 40 945,84 грн, рівними частинами строком на п`ять місяців, але не довше ніж до 26 травня 2026 року.

Щодо вимоги боржника про зупинення заходів примусового виконання рішення суду на період дії розстрочки, то зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки розстрочення виконання судового рішення є підставою для сплати (стягнення) боргу частинами, а не зупинення його виконання.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 26 травня 2025 року у справі 202/9981/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 (ОСОБА_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором № 002/1039-4547-SP від 07.06.2021 в розмірі 39 521,77 грн та судові витрати в розмірі 1424,07 грн, а всього 40 945 (сорок тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн 84 коп., строком на п`ять місяців, яке здійснювати рівними частинами, але не довше ніж до 26 травня 2026 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко