ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/250/25
№ провадження 2/646/1030/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.,

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом виділення у власність та стягнення компенсації за автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з такими вимогами: у порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 267 982,50 гривень за частку вартості легкового автомобілю FORD FUSION, 2016 року випуску; визнати за ОСОБА_3 право власності на легковий автомобіль FORD FUSION, 2016 року випуску.

В обгрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 28 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 38. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу подружжя має спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу позивачка з донькою проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстрований і відповідач, однак, фактично там не проживає.

09 серпня 2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова позивачці видано судовий наказ № 646/6039/24 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак, відповідач аліменти добровільне сплачує.

Після розлучення подружжя не може дійти згоди щодо розподілу спільного майна, яке було придбано під час перебування у шлюбі.

За спільні кошти у період перебування в зареєстрованому шлюбі позивачкою та відповідачем було набуто майно - легковий автомобіль марки FORD FUSION, 2016 року випуску, який зареєстровано за відповідачем 15 вересня 2021 року.

Позивачка зазначає, що зареєстрований за відповідачем автомобіль марки FORD FUSION, 2016 року випуску, було придбано подружжям за спільні кошти під час шлюбу, тому цей транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно, кожна із сторін має право на частку даного автомобіля, який перебуває у користуванні відповідача.

Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аргумент-Експерт» вартість легкового автомобіля FORD FUSION, 2016 року випуску, становить 535 956,00 гривень, тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача його вартості, що становить 267 982,50 гривень.

Ураховуючи викладене вище та керуючись статтями 60-71 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, позивачка просила у порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 267 982,50 гривень за частку вартості легкового автомобілю FORD FUSION, 2016 року випуску; визнати за ОСОБА_3 право власності на легковий автомобіль FORD FUSION, 2016 року випуску; стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 3 891,05 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 7 000,00 гривень.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 14 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 14 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) доказів.

02 липня 2025 року засобами системи «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких остання зазначила, що позивачка вже отримала грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля в грудні 2025 року після набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Але, на жаль, письмової розписки від неї відповідач не отримав, тому, не може це довести належним чином. Позивачка без дозволу та згоди відповідача вивезла всю побутову техніку, меблі та інше спільне майно з гуртожитку.

Автомобіль FORD FUSION, 2016 року випуску, НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 був придбаний за 100 000,00 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу від 15 вересня 2021 року. Відповідно, 50 % відсотків його вартості складає 50 000,00 гривень.

Оцінка автомобіля від 25 липня 2024 року, здійснена ТОВ «Аргумент-Експерт», що надана позивачкою, на загальну суму 535 956,00 гривень здійснена без огляду автомобіля та побудована на значно завищеній вартості, яку хочуть отримати продавці, а не на реальній вартості, за яку купляють авто.

Тому, подана позивачкою оцінка вартості автомобіля не може уважатись достовірною з наступних підстав:

- оцінка здійснена без огляду транспортного засобу, що суперечить методологічним підходам до проведення автотоварознавчої експертизи;

- не враховано пробіг, технічний стан, наявність дефектів та ремонтів, що безпосередньо впливають на ринкову вартість авто;

- розрахунок базується на вибіркових завищених пропозиціях продавців на ринку, які є орієнтовними й не підтверджують реальних цін, за якими відбуваються фактичні продажі.

Оцінка автомобіля, що здійснена ФОП ОСОБА_6 , від 10 лютого 2025 року на замовлення відповідача, визначає ринкову вартість автомобіля 331 700 гривень, 1/2 частина вартості складає 165 850,00 гривень.

Ця оцінка є значно ближчою до реальності, тому що здійснена з оглядом авто та з урахуванням пробігу та ремонтів і здійснена пізніше, тому є більш актуальною. При обранні вартості автомобіля для поділу спільного сумісного майна слід засновуватися на реальній ринковій оцінці, здійсненій з оглядом та урахуванням технічного стану автомобіля.

Представник відповідача зазначила, що відповідач не має заперечень щодо другої позовної вимоги.

Ураховуючи викладене вище, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації вартості автомобіля в розмірі 217 982,50 гривень; задовольнити в частині стягнення 50 000,00 гривень.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 11 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні із розгляду справи по суті представник позивачки просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі та покласти судові витрати на відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач визнає позов частково, не заперечує проти визнання за ним права власності на автомобіль марки FORD FUSION, 2016 року випуску, та виплати компенсації позивачці у сумі 50 000,00 гривень.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 28 січня 2011 року по 16 жовтня 2024 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

15 вересня 2021 року між ТОВ «ТБ СЛОБОЖАНЩИНА» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/21/036273.

Відповідно до пункту 1.1. на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця транспортний засіб марки FORD, модель FUSION, 2016 року випуску, колір БЕЖЕВИЙ, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_3 , номерний знак - НОМЕР_4 .

Згідно із пунктом 3.1. договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 100 000,00 гривень.

З витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 29 травня 2024 року встановлено, що автомобіль марки - FORD, модель - FUSION, рік випуску - 2016, дата останньої реєстрації - 15.09.2021, об`єм (потужність) двигуна, см3 - 2488, зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із висновком про довідкову вартість майна - автомобіль легковий FORD FUSION 2016 року виготовлення, об`ємом двигуна, 2488 см3., складеним 25 липня 2024 року ТОВ «Аргумент-Експерт» на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість автомобіля легкового FORD FUSION 2016 року виготовлення, об`ємом двигуна, 2488 см3., складає 535 956,00 гривень.

Із змісту зазначеного документа встановлено, що ідентифікаційний номер (VIN-код) автомобіля не надано, оцінка проводилась на підставі наявної інформації. Технічний стан автомобілю, пробіг приймається як стандартний та найбільш типовий.

З висновку про вартість майна, складеного 10 лютого 2025 року ФОП ОСОБА_7 , який надано стороною відповідача, встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу, FORD FUSION 2016 року, яка розрахована витратно-порівняльним підходом з врахуванням витрат на ремонтно-відновлювальні роботи, становить 331 700,00 гривень.

Вказаний вище висновок було складено за результатами огляду 05 лютого 2025 року транспортного засобу FORD FUSION, ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_2 , реєстраційний номер - НОМЕР_1 , об`єм двигуна см. куб - 2488, рік випуску (згідно із свідоцтвом про реєстрацію) - 2016, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_5 , дата видачі свідоцтва про реєстрацію - ІНФОРМАЦІЯ_3 , колір КТЗ - БЕЖЕВИЙ, власник - ОСОБА_3 .

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом частини першої статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із статтею 71 Цивільного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Тлумачення положень статті 71 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених статтею 365 Цивільного кодексу України, у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 Цивільного кодексу України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших свіввласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 501/2211/18, провадження № 61-19084св20.

Отже, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, докази, які б спростовували презумпцію спільності майна подружжя або підтверджували набуття автомобіля за особисті кошти одного з подружжя, суду не надано.

Тому, відповідно до положень сімейного законодавства України, спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а частки сторін у такому майні є рівними.

Судом встановлено, що автомобіль фактично перебуває у володінні та користуванні відповідача, а позивачка не наполягає на його передачі у спільне користування чи виділенні частки в натурі, натомість, заявила вимогу про стягнення з відповідача грошової компенсації вартості її частки.

За таких обставин, з урахуванням правової природи заявлених позовних вимог та того, що компенсація стягується за рішенням суду, необхідність попереднього внесення відповідачем грошових коштів на депозитний рахунок суду відсутня.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації у розмірі 1/2 вартості спірного автомобіля є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про визначення вартості автомобіля, з якої підлягає обчисленню розмір грошової компенсації, яку відповідач повинен сплатити позивачці, суд керується положеннями пунктів 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», за змістом яких, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість автомобіля FORD FUSION, 2016 року випуску, який підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Тому, суд, при визначенні вартості транспортного засобу, з якої підлягає обчисленню розмір грошової компенсації, приймає до уваги висновок про вартість майна, складений 10 лютого 2025 року ФОП ОСОБА_7 , за результатами визначення ринкової вартості на час розгляду справи безпосередньо спірного автомобіля, відповідно до якого, ринкова вартість колісного транспортного засобу, FORD FUSION, 2016 року випуску, становить 331 700,00 гривень.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме: визнанню автомобіля FORD FUSION, 2016 року випуску, спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнанню за ОСОБА_3 права власності на вказаний автомобіль та стягнення з нього на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі частки вартості спірного майна, що становить 165 850,00 гривень.

Стосовно вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат суд зазначає таке.

В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень позивачкою надано договір № 21/05/24 про надання правової допомоги від 21 травня 2024 року, додаткову угоду № 1 до договору № 21/05/24 від 21 травня 2024 року про надання правової допомоги від 26 листопада 2024 року та акт надання послуг з правової допомоги № 21/05/24-1 від 26 листопада 2024 року.

З акту надання послуг з правової допомоги № 21/05/24-01 від 26 листопада 2024 року встановлено, що адвокатом на виконання умов договору про надання правової допомоги № 21/05/24 від 21 травня 2024 року було надано послуги на загальну суму 7 000,00 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

У частині першій статті 60 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Пунктом 12) частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, пункту 1) частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Відповідно до пункту 3) частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд доходить висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат позивача на оплату правничої допомоги підлягає задоволенню у розмірі, який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог - 4 332,30 гривень.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що за результатами розгляду справи позовна заява підлягає частковому задоволенню, суд, керуючись положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, уважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 408,17 гривень, як частина судових витрат, понесених позивачкою при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом виділення у власність та стягнення компенсації за автомобіль - задовольнити частково.

Визнати транспортний засіб FORD FUSION, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб FORD FUSION, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частину транспортного засобу FORD FUSION, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 , у розмірі 165 850 (сто шістдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят тисяч) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 408 (дві тисячі чотириста вісім) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 332 (чотири тисячі триста тридцять дві) гривні 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2025 року.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_7 ;

Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 ; номер телефона: НОМЕР_9 , email: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_11 ;

Представник відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_3 ; номер телефона: НОМЕР_13 , email: ІНФОРМАЦІЯ_6

Суддя О. В. Іщенко