Справа № 128/2665/24
Провадження № 22-ц/801/2799/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Володимира Філонова

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2025 року, постановлену під головуванням судді Шевчук Л.П.,

у справі №128/2665/24

за позовом першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури (позивач) в інтересах держави

до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 (відповідачі)

за участі Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача)

про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом скасування державних реєстрацій прав та зобов`язання повернути земельні ділянки, -

встановив:

Історія справи та короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року заступник керівника Вінницької обласної прокуратури звернувся до Вінницького районного суду із позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом скасування державних реєстрацій прав та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від 18.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.07.2025 справу прийнято до провадження судді Шевчук Л.П. та призначено судове засідання на 27.10.2025.

Ухвалою Вінницького районного суду від 27 жовтня 2025 року задоволено клопотання прокурора про повернення справи до стадії підготовчого провадження. Прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову.

Відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про зміну предмета позову.

Позовну заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» про визнання недійсним та скасування наказу, витребування земельної ділянки залишено без руху. Підготовче засідання у справі призначено на 14 год 00 хв 26 листопада 2025 року.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2025 року позовну заяву залишено без розгляду .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду заступник керівника Вінницької обласної прокуратури Філонов В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Так, судом не враховано, що на виконання вимог ухвали від 27 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без руху з підстав невнесення на депозитний рахунок суду грошові коштів у розмірі вартості спірного майна з урахуванням Закону України № 4292-IX від 12.03.2025 року щодо умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, позивачем подано заву, у якій викладено аргументи, що вказують на відсутність підстав у прокуратури вносити кошти, оскільки відповідач ОСОБА_1 є саме недобросовісним набувачем спірної земельної ділянки в розумінні статті 388 ЦК України як такий, що набув її безоплатно у ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

За таких підстав вимога суду про внесення (сплату) коштів на депозитний рахунок є нелогічною і є перешкодою в доступі до правосуддя.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзивах на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Присяжнюк О.В. та представник ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Скоцька А.Е. проти вимог апеляційної скарги заперечили, вважаю законною та обґрунтованою ухвалу суду постановлену у цій справі.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду 05 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні прокурор Кравчук О.Л. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених в ній, та просив її задовольнити.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду своїх представників не направили, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Суд першої інстанції залишив позов заступника прокурора без розгляду з тих підстав, що останній у встановлений судом процесуальний строк не усунув недоліків позовної заяви, про які зазначив суд у постановленій 27 жовтня 2025 року ухвалі, зокрема, не вніс вартість спірного майна на депозитний рахунок суду. При цьому суд посилався на Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», зокрема, на частину 4 статті 177 ЦПК України, та п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким внесено зміни, зокрема до статей 388, 390, 391 ЦК України та статей 177, 185, 265 ЦПК України.

Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (частина п`ята статті 390 ЦК України в редакції Закону України №4292-ІХ від 12.03.2025 року).

У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (абзац другий частини четвертої статті 177 ЦПК України, в редакції Закону України №4292-ІХ від 12.03.2025 року).

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини другої статті 85 ЦПК України в редакції Закону України №4292-ІХ від 12.03.2025 року).

У пункті 2 Розділу ІІ Закону України №4292-ІХ від 12.03.2025 року зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Отже обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статі 390 ЦК України не підлягають застосуванню;

У випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статі 390 ЦК України не застосовуються;

Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування п`ятої статі 390 ЦК України.

Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статі 390 ЦК України якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

Саме такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 127/8274/24 (провадження № 61-11478св25), яка є аналогічною з справою, що розглядається судом.

У справі, що переглядається відповідно до прийнятої до розгляду заяви про зміну предмета позову, прокурор просить: визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про надання у власність», яким ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку; витребувати у ОСОБА_1 у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідну земельну ділянку, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Як в уточненій позовній заяві, так і в заяві, поданій на виконання ухвали про залишення позовної заяви прокурора без руху, заступник керівника обласної прокуратури наголошує на тому, що позов до ОСОБА_1 заявлено як до недобросовісного набувача, а відтак поза увагою суду й залишилось те, що обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду встановлений у нормах матеріального права, зокрема у частині п`ятій статті 390 ЦК України. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

За таких обставин суд першої інстанції зробив прийшов до помилкового висновку про обов`язок позивача, у даному випадку заступника прокурора, попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду.

Відтак колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, передбачені частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Володимира Філонова задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2025 року у справі №128/2665/24 за позовом першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури (позивач) в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача- Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» про визнання недійсним та скасування наказу Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки і витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки у власність держави скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.12.2025 року.

Головуючий І.М. Стадник

Судді І.В. Міхасішин

В.В. Сопрун