Номер провадження 6/754/422/25
Справа № 2-2408/2005
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Сенюти В.О.,

за участю секретаря судових засідань Каба А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить встановити громадянину України ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання судового рішення, згідно з виконавчим листом Деснянського районного суду міста Києва від 14.07.2005 № 2-2408/05.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 71384351 щодо виконання виконавчого листа № 2-2408/05, виданого 14.07.2005 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 12276,62 грн. Постановою приватного виконавця від 23.03.2023 відкрито вказане вище виконавче провадження та скеровано постанову рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення на поштові адреси боржника та стягувача, що підтверджується трекінгом відправлення ДП «Укрпошта» № 516. Постановою приватного виконавця від 23.03.2023 накладено арешт на майно боржника, залишок коштів боржника недостатній для виконання постанови приватного виконавця, нерухоме та рухоме майно у боржника відсутнє, боржник не працює та не отримує доходи. 20.11.2025 боржнику скеровано виклик приватного виконавця на 03.12.2025, що підтверджується трекінгом відправлення ДП «Укрпошта» № R90, і вимогою явки в офіс приватного виконавця та надання документів. Боржник на виклик приватного виконавця не з`явився, про причини неявки не повідомив. Згідно з відповіддю Управління ДМС в Київській області громадянин ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований. Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, відомостей щодо перетинання державного кордону боржником з моменту відкриття виконавчого провадження в базі даних не виявлено. Враховуючи те, що вжиті приватним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду. Тому, на його думку, тривале невиконання боржником рішення суду, встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є співмірним та ефективним заходом для забезпечення виконання рішення суду.

25.12.2025 Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Сенюту В.О. .

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 02.06.2005 Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 2-2408/2005, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі третьої Київської філії АБ «Укргазбанк» борг за кредитним довго ром 8905 грн., відсотки за користування кредитом 3249,62 грн., судові витрати 122 грн., а всього стягнуто 12276,62 грн.

14.07.2005 Деснянський районний суд міста Києва видав виконавчий лист № 2-2408/2005.

23.03.2023 приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. відкрив виконавче провадження № 71384351 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2408/05, виданого 14.07.2005 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12276,62 грн.

Приватний виконавець скерував вказану постанову, зокрема, ОСОБА_1 (трекінг відправлення ДП «Укрпошта» № 513), проте з наданого списку згрупованих відправлень неможливо встановити адресу направлення.

23.03.2023 приватний виконавець виніс постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника, а також здійснені запити з метою виявлення майна боржника.

20.11.2025 приватний виконавець скерував боржнику виклик приватного виконавця на 03.12.2025.

Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, відомостей щодо перетинання державного кордону боржником з моменту відкриття виконавчого провадження в базі даних не виявлено.

Згідно чч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положення ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Отже, ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

При цьому, оскільки державний виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

Положення ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд бере до уваги, що невиконання судового рішення полягає у невжитті фізичною особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання фізичної особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: фізична особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 № 554/13475/15-ц.

Надані державним виконавцем матеріали не доводять факту того, що постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик приватного виконавця були отримані боржником.

Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, суду не надано доказів того, що боржник безпідставно не з`являвся на виклики приватного виконавця, або доказів, які дають підстави вважати, що він має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України, немає доказів того, що вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боржником суми боргу, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним та неспівмірним з огляду на надані суду письмові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.12.2025.

Суддя: В.О.Сенюта