Справа № 309/4187/25
Провадження № 2/309/1594/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 грудня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Довжанин М. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, яка мала недоліки і ухвалою судді від 25.11.2025 року залишено без руху.

У встановлений в ухвалі строк позивачем усунуто недоліки не повністю.

Зокрема позивачем не викладено обставини, яким позивач обґрунтовує позовну вимогу про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом на 7/64 частини будинку та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Дана вимога є імперативною.

Відомості на дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України щодо зазначення про наявність або відсутність електронного кабінету позивачем не зазначені, також позивачем не зазначено номери засобів зв`язку.

Позивачем не зазначено чому позивач не може оформити право власності у передбаченому законом позасудовому порядку, враховуючи, що із доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що нотаріус відмовив тільки у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позивачем не викладено обставин чому у різних документах на спадкове майно вказана не однакова площа будинку чи квартири.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак вищевказаних вимог позивач при зверненні до суду не дотримався.

Вимоги та порядок засвідчення копій документів визначено Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144.

Відповідно до п.5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом»(без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію,її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках,визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

Також суд звертає увагу позивача, що копії документів, додані до позовної заяви, зокрема довідка ДПТІ подана у формі ксерокопії поганої якості, що робить її нечитабельною.

Суд звертає увагу, що недотримання вищевказаних вимог є перешкодою до відкриття провадження у справі. Також, незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути її позивачці.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності вважати неподаною і повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.