Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2-н/711/1293/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Ганна Володимирівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегат Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку,-

в с т а н о в и в:

24.12.2025 ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Глущенка О.С., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку наказного провадження із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Агрегат Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 43 655,42 грн.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 1 частини 2, частиною 3 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок вирішення справ у наказному провадженні визначено в розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160173).

Відповідно до частини 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Положеннями частин 1, 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (зокрема електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості, тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідки бухгалтерії боржника, розрахункового листа чи копії платіжної відомості тощо.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Слід також врахувати і той факт, що наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви.

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження та аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суд не наділений повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунки сум.

На підтвердження заявлених вимог заявницею надано повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні № 1 від 24.11.2025, видане ТОВ «Агрегат Агро».

Зі змісту вказаного документа вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням нараховано та виплачено суми, що складаються з окладу за жовтень (19 762,84 грн), окладу за листопад (29 424,39 грн) та компенсації за невикористану відпустку (7 508,12 грн). Утримано з цих сум ПДФО 18% (10 205,16 грн.) та військовий збір 5% (2 834,77 грн. Після всіх утримань виплачена сума склала 43 655,42 грн. Документ містить підпис заявниці про його отримання 28.11.2025.

Факт заперечення заявницею обставин, викладених у повідомленні № 1 (зокрема її твердження про те, що зазначені кошти на момент звільнення фактично виплачені не були), свідчить про наявність спору про право щодо фактичного отримання/неотримання коштів. Встановлення факту того, чи були грошові кошти фактично передані працівникові або перераховані на його рахунок, потребує дослідження додаткових доказів (банківських виписок, касових ордерів тощо) та заслуховування пояснень сторін, що неможливо в межах наказного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що надані заявницею документи свідчать про проведення повного розрахунку, суд приходить до висновку, що факт порушення права на отримання заробітної плати є спірним та не підтвердженим належними безспірними доказами. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ТОВ «Агрегат Агро» нарахованої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегат Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова