Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/3898/25
Номер провадження2/711/1781/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретарів судових засідань Овезової Ю.В., Кобилки Є.О.,

Дмитренка О.Ю.,

представників позивача адвокатів Гайдай Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайдай Тетяна Олександрівна, звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з Головного управління ПФУ в Черкаській області недоотриману пенсію в розмірі 266 725,21 грн (вхідний №13830, а.с.1-7)

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.01.2023 рішенням Черкаського окружного адміністративного суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 05.07.2021 №33/44/1-Б-938/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

22 січня 2025 року ГУ ПФУ в Черкаській області надано позивачу відповідь на адвокатський запит, в якій зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/22, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії в сумі 266 725,21 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на невиплачену пенсію в розмірі 266 725,21 грн.

Право власності на спадщину на нерухоме майно позивач як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_2 оформила в нотаріальному порядку шляхом отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Щодо права власності на спадщину на недоотриману пенсію спадкодавця, то ГУ ПФУ в Черкаській області листом повідомило приватного нотаріуса Дудку Г.І., що відповідно до положень ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові й залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

У зв`язку з цим, приватним нотаріусом повідомлено позивачу, що свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти, а саме: на заборгованість ГУ ПФУ в Черкаській області згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/21, не буде видано, оскільки вони не входять до спадкового майна.

Підсумовуючи викладене, позивач просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з Головного управління ПФУ в Черкаській області недоотриману пенсію в розмірі 266 725,21 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності на спадкове майно направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності на спадкове майно; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі о 10 год 30 хв 22 травня 2025 року (а.с.50-51).

Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2025 підготовче засідання було відкладене до 09 год 00 год 30 червня 2025 року (а.с.71-72).

10 червня 2025 року відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду поданий відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог (вхідний №23058, а.с.79-82).

Заперечення проти задоволення позовних вимог представник ГУ ПФУ в Черкаській області Тесля В.І. обгрунтовує тим, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 580/6568/22, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії у сумі 266 725,21 грн.

У зв`язку з цим, представник відповідача робить висновок, що оскільки означене судове рішення, прийняте на користь ОСОБА_2 , набрало законної сили, тому спір спадкодавця позивача з відповідачем стосовно пенсійного забезпечення вирішено судом в порядку адміністративного судочинства.

Також представник відповідача у відзиві акцентує увагу суду на тому, що відповідно до положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

У зв`язку з цим, представник відповідача у відзиві констатує, що діючим законодавством чітко визначено порядок здійснення процесуального правонаступництва у випадку смерті позивача або відповідача, шляхом звернення правонаступника до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про заміну стягувача.

Також представник відповідача у відзиві на позов звертає увагу суду, що відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2025 витребувано в приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Ганни Іванівни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №51/2024, що заведена після смерті ОСОБА_2 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; залучено Черкаську міську раду до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності на спадкове майно як співвідповідача; підготовче засідання відкладене до 12 год 00 хв 21 липня 2025 року (а.с.95-96).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2025 закрито підготовче провадження у справі № 712/3898/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно і призначено справу до судового розгляду по суті о 14 год 10 хв 26 серпня 2025 року (а.с.153-154).

Судове засідання, що було призначено о 14 год 10 хв 26 серпня 2025 року, відкладене до 09 год 30 хв 20.10.2025 у зв`язку із надходженням заяви представника позивача адвоката Гайдай Т.О. про відкладення розгляду справи (а.с.157,161).

Судове засідання, що було призначено о 09 год 30 хв 20 жовтня 2025 року, відкладене до 12 год 00 хв 17.11.2025 у зв`язку із надходженням заяви представника позивача адвоката Коробкової Г.О. про відкладення розгляду справи (а.с.167,174).

Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2025 оголошено перерву у розгляді справи до 11 год 00 хв 12 грудня 2025 року (а.с.185).

Судове засідання, що було призначено о 11 год 00 хв 12 грудня 2025 року, відкладене до 08 год 30 хв 16.12.2025 у зв`язку з тривалою відсутністю електропостачання в Будинку правосуддя про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка, а також підтверджується актом про відключення електропостачання суду (а.с.193).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гайдай Т.О. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені у позовній заяві. Просила суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з Головного управління ПФУ в Черкаській області недоотриману пенсію в розмірі 266 725,21 грн.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Тесля В.І. в жодне судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання щоразу був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо відповідача ГУ ПФУ в Черкаській області в підсистемі «Електронний суд» (а.с.56 зворот, 75 зворот, 99 зворот, 160 зворот, 179 зворот, 188 зворот, 196 зворот).

Представник відповідача Черкаської міської ради Прокопчук А.П. у жодне судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце проведення судового засідання щоразу була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо відповідача Черкаської міської ради в підсистемі «Електронний суд» (а.с.98 зворот, 158 зворот, 163 зворот, 178 зворот, 189 зворот, 198 зворот).

Водночас 17 жовтня та 14 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Прокопчук А.П. на адресу суду надійшли заяви, у яких представник відповідача виявила волю на проведення судового засідання у відсутність представника Черкаської міської ради. Під час ухвалення судового рішення просила суд звернути увагу на те, що Черкаська міська рада не є належним відповідачем у вказаній справі, а тому в задоволенні позовних вимог до Черкаської міської ради слід відмовити (а.с.171-172, 181-182).

Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

16 грудня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 30 хв 23 грудня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції представника позивача, висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальні позиції представників відповідачів, що висловлені письмово, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 04.09.1974 Сагунівською сільською радою Черкаської області (а.с.19).

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , що видане повторно 04.12.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, суд встановив ОСОБА_3 та ОСОБА_5 06 серпня 1994 року уклали шлюб, що в цей же день був зареєстрований Вергунівською сільською радою Черкаського району Черкаської області; після одруження дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.20).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , що видане 21.12.2023 виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області помер ОСОБА_2 (а.с.21).

Із рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/22 суд встановив, що був задоволений адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в перерахунку ОСОБА_2 пенсії від 01.12.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 05.07.2021 №33/44/1-Б-938/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат (а.с.15-17).

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд перевірив факт набрання рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/22 законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 24 лютого 2023 року (реєстраційний номер рішення: 108562893).

Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, із копії виконавчого листа №580/6568/23, що виданий Черкаським окружним адміністративним судом 02.03.2023, суд встановив, що ОСОБА_2 виявив волю на примусове виконання судового рішення в адміністративній справі №580/6568/22 (а.с.18).

Також із відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області №2300-0404-8/5644 від 22.01.2025, що надана на адвокатський запит представника позивача адвоката Гайдай Т.О., суд встановив, що, зокрема на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/23, ГУ ПФУ в Черкаській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії в сумі 266 725,21 грн (а.с.28).

Крім того в судовому засіданні були досліджені матеріали спадкової справи №51/2024, відкритої після смерті ОСОБА_2 , що витребувані в приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. згідно ухвали суду від 30.06.2025.

Із довідки Вергунівського старостинського округу №1 виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради №194/14-04/01 від 07.05.2024 суд встановив, що ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день відкриття спадщини в будинку була зареєстрованою дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інші особи не проживали та зареєтрованими не були, в тому числі і малолітні та непрацездатні (а.с.112).

Із заяви ОСОБА_4 від 07.05.2024, що адресована компетентним органам, суд встановив, що вона повідомила про те, що відмовляється від прийняття спадщини за всіма підставами після смерті ОСОБА_2 на користь дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.105).

Також у судовому засіданні була досліджена заява ОСОБА_1 від 07.05.2024, зі змісту якої суд встановив, що ОСОБА_1 виявила волю на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77139468 від 29.05.2024, що сформований приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., суд встановив, що 29 травня 2024 року нотаріусом була заведена спадкова справа №51/2024 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22, 114 зворот).

Із листа ГУ ПФУ в Черкаській області №2300-0504-8/57976 від 06.08.2024, що адресований приватному нотаріусу Дудці Г.І., суд встановив, що ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсію ОСОБА_2 ГУ ПФУ в Черкаській області виплатило по грудень 2023 року. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_2 нараховано та не виплачено доплати пенсії на виконання рішень Черкаського окружного адміністративного суду (а.с.118).

Зі свідоцтв про право на спадщину за законом №2055, 2057, 2059 від 01.11.2024, що видані приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., суд встановив, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на земельну ділянку кадастровий номер: :03:002:0044, а також на автомобіль марки ВАЗ 211120, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 (а.с.138, 139 зворот, 141).

Також у судовому засіданні, суд безпосередньо дослідив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.06.2025, що винесена приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зі змісту якої суд встановив, що у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на недоотримані доплати до пенсії нотаріусом відмовлено з підстав того, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонеру ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

У зв`язку з цим, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотримані доплати до пенсії, що лишилися після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Крім того з означеного письмового доказу суд встановив, що будь-яких інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів спадкової справи, немає (а.с.143).

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Аналіз означених норм матеріального права, з призми встановлених судом обставин справи, дає підстави суду для висновку, що позивач як дочка спадкодавця, тобто спадкоємець першої черги, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №51/2024, які безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, що відбулося 12.12.2025.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, як це визначено диспозицією ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Аналогічний правовий висновок щодо застосування означених норм матеріального права викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №286/3516/16-ц (провадження №14-95цс19).

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на день відкриття спадщини, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, з аналізу положень ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд встановив, що їх зміст узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст означених норм права узгоджується із положеннями ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно яких, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Ураховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не одержав пенсію з 01.12.2019, нарахованої на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 05.07.2021 №33/44/1-Б-938/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, в сумі 266 725,21 грн, яка була нарахована останньому на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 по справі № 580/6568/22, а також те, що протягом 6 місяців після смерті останнього члени його сім`ї, в тому числі і спадкоємець ОСОБА_1 , не зверталися до відповідача за означеними пенсійними виплатами, тому сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії увійшла до складу спадщини.

Отже, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, що прийняла в установленому законом порядку спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , має право на спадкування недоотриманої її батьком за життя пенсії в розмірі 266 725,21 грн.

Водночас суд звертає увагу учасників справи, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав той юридичний факт, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/22 пенсіонеру ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії в сумі 266 725,21 грн (абз.6 стр.4 відзиву, а.с.80 зворот).

Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У зв`язку з тим, що під час розгляду справи суд не встановив обгрунтований сумнів щодо достовірності визнання відповідачем розміру нарахованої, але не виплаченої пенсіонеру ОСОБА_2 розміру доплати до пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №580/6568/23, зважаючи на визнання цієї обставини відповідачем у відзиві як у заяві по суті спору, тому суд дійшов висновку, що розмір недоплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 266 725,21 грн не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України.

Посилання відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якої суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, суд вважає помилковим та таким, що суперечить положенням ст. 1227 ЦК України. Відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не є підставою для незастосування до спірних правовідносин положень ст. 1227 ЦК України.

У п.75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) зроблено правовий висновок, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення ст.1227 ЦК України, а не ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також помилковими є посилання відповідача на необхідність звернення позивача до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 580/6568/22, а з відповіді відповідача на звернення адвоката Гайдай Т.О. вбачається, що відповідач у позапримусовий спосіб здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії, однак не виплатив її у зв`язку з його смертю.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачем обрано належний спосіб захисту цивільних прав шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію після смерті спадкодавця та її стягнення з відповідача.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є обгрунтованими і вмотивованими, а тому такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме: на недоотриману пенсію в розмірі 266 725,21 грн, нараховану на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 580/6568/22 та належну спадкодавцю ОСОБА_2 , а також її стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача.

У цьому контексті суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що об`єднання таких позовних вимог як визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію та стягнення її розміру із відповідного пенсійного органу є належним і ефективним способом захисту невизнаного права позивача на спадкове майно, що лишилося після смерті спадкодавця. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду в аналогічній категорії цивільних справ, що міститься, зокрема, в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №428/6685/19 (провадження № 61-7985св20), що застосовується судом з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог, що пред`явлені позивачем до відповідача Черкаської міської ради, то суд дійшов висновку про їх необгрунтованість з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Часиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З аналізу означених норм матеріального та процесуального права, суд зробив висновок, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Частиною 1 ст.1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Частинами 1,2 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Пунктами 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі - Положення), передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Підпунктом 3 п.4 Положення передбачено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Отже, з аналізу означених положень законодавства суд зробив висновок, що належним відповідачем у справах про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця у випадку відсутності інших спадкоємців, усунення їх від права на спадкування чи неприйняття ними спадщини є саме Головне управління Фонду, де спадкодавець перебував на пенсійному обліку, тобто у конкретному випадку Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області.

У цьому контексті суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що саме такий суб`єктний склад учасників справи визнається належним в даній категорії справи і Верховним Судом, що підтверджується постановами Верховного Суду від 06.07.2020 у справі № 750/8819/19 (провадження №61-4348св20), від 30.11.2022 у справі №638/19167/19 (провадження № 61-2486св22) та від 09.07.2025 у справі № 761/25098/23 (провадження № 61-5150св24).

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що Черкаська міська рада є неналежним відповідачем у цивільній справі №712/3898/25, а тому суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується як копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №191866, так і копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 19.11.2015 (а.с.8-9, 10-11).

Пунктом 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У зв`язку з означеною нормою права, позивач не сплачувала судовий збір за подачу позовної заяви до суду, оскільки є особи з інвалідністю II групи.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на означені норми процесуального права, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, що пред`явлені до ГУ ПФУ в Черкаській області як відповідача, тому, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч.6 ст.141 того ж Кодексу та п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача ГУ ПФУ в Черкаській області на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який мав бути сплачений, однак не був сплачений у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2 667,25 грн як за позовну вимогу майнового характеру з ціною позову 266 725,21 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 316, 328, 1216, 1218, 1227, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 133, 141, 244, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на недоотриману пенсію згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі №580/6568/22 в розмірі 266 725 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 21 (двадцять одна) копійка.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в розмірі 266 725 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 21 (двадцять одна) копійка, що належала її батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі №580/6568/22.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь держави 2667 (дві тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок судового збору.

У задоволенні позову до відповідача Черкаської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23 грудня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, код ЄДРПУО: 21366538, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська, 23.

Черкаська міська рада, код ЄДРПУО: 25212542, місцезнаходження: м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36.

Головуючий: О. В. Петренко