УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 127/19035/25

провадження № 61-15906ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (далі - АТ «Вінницяобленерго») та просив визнати незаконними дії відповідача, вчинені 26 травня 2025 року, щодо припинення розподілу (передачі) електроенергії до об`єкту, що належить йому на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 , ЕС-код НОМЕР_1 та зобов`язати АТ «Вінницяобленерго» виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №169550203 від 14 червня 2021 року щодо здійснення розподілу (передачі) електроенергії до об`єкту, що належить йому на праві власності шляхом відновлення надання послуг.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня

2025 року, з урахуванням ухвали від 10 жовтня 2025 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії АТ «Вінницяобленерго», вчинені 26 травня 2025 року, щодо припинення розподілу (передачі) електроенергії до об`єкта, що належить на праві власності позивачу, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , ЕІС-код НОМЕР_2.

Зобов`язано АТ «Вінницяобленерго» виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №169550203

від 14 червня 2021 року щодо здійснення розподілу (передачі) електроенергії до об`єкта, що належить на праві власності позивачу, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , ЕІС-код НОМЕР_2 шляхом відновлення надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за вказаним договором та здійснення підключення за власний рахунок протягом 7 днів з дня ухвалення судового рішення у даній справі. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2025 року апеляційну скаргу АТ «Вінницяобленерго» задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові. Вирішено питання про судові витрати.

11 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду

від 19 листопада 2025 року, яку просить скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення

(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що предметом спору у справі № 127/19035/25 є визнання незаконними дій АТ «Вінницяобленерго» щодо припинення розподілу (передачі) електроенергії, а також зобов`язання відповідача виконати умови договору.

Відкриваючи провадження у справі № 127/19035/25, ухвалою від 23 червня 2025 року суд першої інстанції визнав розглядувану справу малозначною.

Касаційна скарга не містить доводів про те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховний Суд погоджується з тим, що з огляду на характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, справа № 127/19035/25 є малозначною як справа незначної складності, що не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа № 127/19035/25 є малозначною, ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Заявником у касаційній скарзі не обґрунтовано наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для касаційного перегляду судових рішень у малозначній справі.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 127/19035/25.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников