Номер провадження: 22-ц/813/7379/25
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , за участю стягувача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на бездіяльність державного виконавця начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги на дії державного виконавця.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Ленець О.В., звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою за участю стягувача ПрАТ «ВФ Україна» на бездіяльність державного виконавця начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича, відповідно якої просив:

- зобов`язати начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича або іншу посадову особу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений Другим ДВС у Приморському районі м. Одеси, постанова АН 385100 від 13.06.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 3350995, дата реєстрації обтяження: 19.06.2006 року, номер запису про обтяження після перенесення: 50904862, дата перенесення: 06.07.2023 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2025 року скаргу ОСОБА_1 , за участю стягувача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на бездіяльність державного виконавця начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Гусєва О.О. задоволено. Визнано бездіяльність начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О.О. протиправною. Зобов`язано начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича або іншу посадову особу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна ОСОБА_1 , а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений Другим ДВС у Приморському районі м. Одеси, постанова АН 385100 від 13.06.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 3350995, дата реєстрації обтяження: 19.06.2006 року, номер запису про обтяження після перенесення: 50904862, дата перенесення: 06.07.2023 року.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні скарги, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції проігнорував заяву адвоката Ленця О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про залишення скарги без розгляду у зв`язку із вирішенням питання про зняття арешту у позасудовому порядку.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 10 грудня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Також колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, судом апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 25 грудня 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а скаргу на дії державного виконавця слід залишити без розгляду.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи скаргу на дії приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник виконав вимоги виконавчого листа, заборгованість відсутня, а тому наявність обтяження порушує права особи на мире володіння його майном.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Не зняття Приморським відділом державного виконавчою службою у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) арешту майна за встановлених у справі обставин, є протиправною бездіяльністю цього органу ДВС.

Водночас колегія суддів звертає увагу, шо судом першої інстанції не взято до уваги заяву адвоката Ленця О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про залишення скарги без розгляду у зв`язку із тим, що арешт накладений у межах виконавчого провадження було скасовано і підстави для звернення із скаргою відпали.

Розглядаючи заяву адвоката Ленця О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про залишення скарги без розгляду, колегія суддів зазначає таке.

Розгляд скарг на рішення, дії, або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження за зверненнями його учасників, Законами України "Про виконавче провадження", "Про державну виконавчу службу" віднесено до компетенції суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Цивільним процесуальним законодавством визначено спеціальний порядок розгляду скарг, предметом яких є судовий контроль за виконанням судових рішень, який врегульовано Розділом 7 ЦПК України.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Інститут судового контролю (Розділ VII ЦПК України) має на меті контроль за дотриманням та поновленням порушених права сторін виконавчого провадження.

Відтак, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах - це особлива форма правосуддя, де процесуальна діяльність суду пов`язана із виконанням судових актів у цивільних справах, яка здійснюється у формі процесуального контролю за законністю рішень, дії або бездіяльності посадових осіб та органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавців та різних позовів як важливої гарантії захисту права особи після набуття судовим рішенням чинності.

Частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку, що скаржник ОСОБА_1 подав заяву про залишення скарги без розгляду, який є його процесуальним правом і яке він реалізував у встановленому законом порядку, а тому скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення скарги, що призвело до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2025 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 , за участю стягувача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на бездіяльність державного виконавця начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева