справа № 278/4299/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, упущеної вигоди, а також інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиплату страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПАТ «СК «ПЗУ Україна») в якому просив стягнути із останнього: шкоду, заподіяну життю та здоров`ю внаслідок ДТП в сумі 260 000 грн; матеріальну та упущену вигоду в сумі 130 000 грн; моральну шкоду внаслідок втрати заробітку в сумі 13 000 грн; подвійну ставку НБУ, 3% річних від простроченої суми і інфляційні втрати внаслідок невиплати страхового відшкодування.

У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомив, що 01 травня 2023 року об 14 годині 37 хвилин ОСОБА_2 в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, керував технічно справним мотоциклом Honda СВ 900F2 Hornet, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись вказаним транспортним засобом проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перевищив максимальну швидкість руху транспортних засобів в населеному пункті, в результаті чого поблизу будинку АДРЕСА_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 .

Внаслідок зазначеної ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Разом із тим, останньому було повідомлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 зареєстрована у ПАТ «СК «ПЗУ Україна», а тому ОСОБА_1 звернувся до нього із заявами про виплату страхового відшкодування, однак такі вимоги позивача залишилися без належного реагування відповідача.

За таких обставин ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із цим позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року, що постановлена під головуванням судді Татуйка Є.О. у цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач скориставшись своїм процесуальним правом подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечив позовні вимоги. Свою позицію ПАТ «СК «ПЗУ Україна» мотивувало тим, що ОСОБА_1 всупереч вимогами законодавства України не надано страховику усіх необхідних матеріалів для визначення суми страхового відшкодування. Зокрема, відповідач указує, що згідно із наданою ОСОБА_1 інформацією останній є офіційно працевлаштований, але він не надав відомостей щодо розміру його середнього заробітку. Відтак, страховик унеможливлений обрахувати суму втраченого позивачем заробітку, а отже і виплатити її. Також ОСОБА_1 не надав належних доказів на підтвердження витрат, пов`язаних із його лікуванням, а тому відповідач не може обрахувати суму страхового відшкодування щодо такої шкоди теж. Окрім цього, останній зазначив, що таку шкоду в розмірі 30 000 грн добровільно йому було відшкодовано ОСОБА_2 .

Водночас, із наданих заявником письмових доказів ПАТ «СК «ПЗУ Україна» установило, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження які призвели до встановлення йому третьої групи інвалідності. Ураховуючи викладене, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування на покриття шкоди за пов`язаної зі стійкою втратою працездатності в сумі 80 400 грн та моральну шкоду в розмірі 4 020 грн.

16 жовтня 2024 року у зв`язку із відставкою головуючого судді Татуйка Є.О. матеріали цієї цивільної справи передані судді Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецькому В.І.

Правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не скористався.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

01 травня 2023 року ОСОБА_1 скерував на адресу ПАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 18).

У період із 01 травня 2023 року по 26 травня 2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Лікарня № 1» Житомирської міської ради у зв`язку із закритим перелом лівої гомілки зі зміщенням (а.с. 24).

Відповідно до полісу № ЕР.209572213 цивільно-правова відповідальність мотоциклу Honda СВ 900F2 Hornet, реєстраційний номер НОМЕР_1 в період із 21 червня 2022 року по 20 червня 2023 року була застрахована у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 16).

27 серпня 22023 року ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області по справі № 278/3195/23 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_1 та на підставі ст. 46 КК України кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001355 від 02 травня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито.

Так, із зазначеної ухвали убачається, що ОСОБА_3 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а отже вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом із тим, обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 звернулися до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого, оскільки він повністю відшкодував шкоду завдану потерпілому та примирився з ним на підтвердження чого надали розписку потерпілого ОСОБА_1 від 24 травня 2023 року в якій останній зазначає, що примирився з обвинуваченим та вони дійшли згоди відносно відшкодування завданої шкоди (а.с. 27-29).

У період із 11 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у відділі реабілітації в Комунальному підприємстві «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської ради із консолідуючим переломом обох кісток лівої гомілки та політравматичною контрактурою лівого гомілковостопного суглобу (а.с. 25).

06 листопада 2023 року Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи затверджена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1710 згідно із якою ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату (а.с. 26).

14 листопада 2023 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 01 травня 2023 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» направило ОСОБА_1 лист № 861/31 в якому зазначило, що у зв`язку із тим, що в ухвалі Житомирського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2023 року вказано про примирення потерпілого та винуватця та про відшкодування потерпілому завданої шкоди і усунення заподіяної шкоди, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не має можливості здійснити розрахунок страхового відшкодування та здійснити виплачу через що розгляд справи припинено. У зв`язку із наведеним ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просить ОСОБА_1 надати детальні розписки (заяви, пояснення, тощо) від нього та винуватця ДТП з детальним роз`ясненням, які саме витрати та у якому розмірі йому було відшкодовано винуватцем. Окрім цього, у листі зазначено, що після отримання зазначених документів розгляд справи буде поновлено (а.с. 23).

21 листопада 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 19-22).

08 квітня 2024 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку про те, що вони спільно дійшли згоди про розмір відшкодування завданої шкоди в сумі 30 000 грн (а.с. 59).

Відповідно до консультаційних висновків спеціаліста від 22 травня 2024 року й від 24 червня 2024 року у ОСОБА_1 наявний первинний остеоартроз, генералізований, з переважним ураженням кульшових, колінних суглобіів, суглобів стоп, рентген-ст. ІІ-ІІІ колінних, ІІ кульшових, больовий синдром, СФН ІІ-ІІІ (а.с. 30-31).

27 вересня 2024 підписано розпорядження № 30612/1/1 ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в загальній сумі 84 420 грн (а.с. 60 зворот).

Із страхового акту вбачається, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» вирішено відшкодувати ОСОБА_1 80 400 грн шкоди у зв`язку із стійкою втратою непрацездатності та 4 020 грн на відшкодування моральної шкоди (а.с. 60).

30 вересня 2024 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в загальній сумі 84 420 грн (а.с. 62).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає , зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 3 ст. 1187 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявність непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на день виникнення спірних правовідносин врегульовувалися положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2024 року (далі Закон).

Згідно з ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобовязанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоча і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У відповідності до п. 24.1 ст. 24 Закону в зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно із п. 24.2 ст. 24 Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Відповідно до абз. 2 ст. 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Згідно з п. 26.2 ст. 26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» зазначено, що із 01 січня 2023 року розмір мінімальної заробітної плати установлений на рівні 6 700 грн.

Згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 549 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

За правилами ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Проаналізувавши матеріали справи та вимоги законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Нормою ст. 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положенням ч.ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України вказують на те, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Судом установлено та не оспорювалося сторонами, що 01 травня 2023 року за участю мотоцикла Honda СВ 900F2 Hornet, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і пішохода ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, які призвели до стійкої втрати ним працездатності та встановлення третьої групи інвалідності.

Разом із тим, ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку звернувся до відповідача як до страховика мотоцикла Honda СВ 900F2 Hornet за отриманням розміру завданої йому шкоди.

Однак, всупереч приписам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 не надав ПАТ «СК «ПЗУ Україна» усіх необхідних документів, які б надавали останньому можливість розрахувати та виплатити відповідне страхове відшкодування.

Зокрема, ОСОБА_1 не доведений у повній мірі розмір шкоди, заподіяної життю та здоров`ю внаслідок ДТП в сумі 260 000 грн оскільки ані у розпорядженні суду, ані у розпорядженні відповідача немає обґрунтованих та документально підтверджених відповідним закладом охорони здоров`я витрат, пов`язаних із лікуванням позивача. Зазначений перебіг подій унеможливлює і відповідача і суд обрахувати розмір такої шкоди та здійснити ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплату на її відшкодування.

Так само заявником не надано доказів на підтвердження суми його середнього заробітку за умови повідомлення ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про те, що ОСОБА_1 є офіційно працевлаштованим. За таких обставин, суд зауважує, що такий перебіг подій також унеможливлює обрахувати розмір зазначеної шкоди та здійснити ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплату на її відшкодування.

Окремо суд акцентує увагу на тому, що відповідачем після подання цього позову та отримання ряду доказів добровільно відшкодовано ОСОБА_1 шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності через встановлення позивачу ІII групи інвалідності у розмірі, який відповідає вимогам закону, а саме 80 400 грн (із розрахунку 12 х 6 700 грн) та відповідно цій сумі відшкодований розмір моральної шкоди (80 400 грн х 5%).

За таких обставин, суд зауважує, що у цьому випадку фактично відсутнє порушення відповідачем права позивача на отримання страхового відшкодування у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 усіх необхідних документів для проведення обрахунку завданої йому шкоди із подальшою її виплатою, а тому в задоволенні цього позову належить відмовити у повному обсязі.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

У порядку ст. 141 ЦПК України результати вирішення спору не дають суду можливості здійснити розподіл судових витрат позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складенний 23 грудня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький