ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 213/1606/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галач Тетяна Анатоліївна, на заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року, яке ухвалено суддею Мазуренком В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 14 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 15 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-1192529/15022022/0008, відповідно до його умов, сторони уклали Договір, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами і доповненнями, затверджений Банком та розміщений на Офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (далі УДБО) та індивідуальної частини, якою є Договір, підписанням якого Клієнт погоджується з умовами УДБО та приєднується до Договору банківського рахунку та надання додаткових послуг в цілому.

Договір є невід`ємною частиною УДБО та разом вони складають єдиний Договір банківського рахунку та надання додаткових послуг. Відповідно до п.п.1.1. на підставі цього Договору Банк здійснює обслуговування поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з викристанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я Клієнта, відповідно до умов, визначених в цьому Договорі та УДБО. Відкриття поточних рахунків здійснюється на підставі поданої Клієнтом заяви про відкриття поточного рахунку, втому числі заяви, яка подається ним одночасно з укладанням цього Договору. Згідно п.п.2.1 цього Договору, на підставі цього договору, Банк надає Клієнту послуги GSM-banking, з метою забезпечення можливості отримання інформації про операції, що здійснені за Рахунком, та суми доступного залишку за Рахунком. Порядок надання послуг Банком. Зміни Основного номеру телефону та Додаткового номеру телефону, а також порядок відключення від послуг визначено УДБО.У п.п.2.2.1 зазначено, що з метою забезпечення дистанційного розпорядження Рахунками, відкритими на ім`я Клієнта, Банк надає Клієнту послуги доступу доСистеми FreeBank. Порядок обслуговування, перелік операцій, які можуть бути виконані в Системі FreeBank, та порядок відмови Клієнтом від послуги визначено вУДБО.

15 лютого 2022 року позичальником була підписана з Банком заява-згода № 1192529 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», де шляхом підписання цієї заяви ним було підтверджено, в тому числі, що: до моменту підписання цієї заяви-згоди, він ознайомлений та згодний з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на веб-сайті Банку www.creditdnepr.com.ua,Тарифами, проектом цієї заяви-договору та підтверджено, що має можливість таз обов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО; погодився отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО, та підтвердив, що всі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. він згодний з порядком зміни Тарифів та УДБО, який передбачений в УДБО та з порядком повідомлення про такі зміни відповідно до УДБО. ОСОБА_1 погодився виконувати свої зобов`язання, у тому числі, стосовно оплати заборгованості, нарахованої відповідно до тарифів, діючих на дату здійснення операції.

Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином проінформований про умови кредитування, отримав всі необхідні пояснення, засвідчив своїм підписом заяву про відкриття поточного рахунку та випуск електронного платіжного засобу, паспорт споживчого кредиту, заяву-згоду, Кредитний договір, Договір добровільного страхування.

В цей же день, 15 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0446, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках тавиконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі.

Банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 74 400 грн. Кінцева дата погашення кредиту: 15 лютого 2024 року. Валюта кредиту: UAH Строк користування кредитом, мес.: 24 - Цільове призначення - на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 15 лютого 2022 року по 14 вересня 2022 року - 3,75% від суми кредиту, з 15 вересня 2022 року по 14 березня 2023 року - 2,5% від суми кредиту, з 15 березня 2023 року по 14 вересня 2023 року - 1,5% від суми кредиту, з 15 вересня 2023 року по 15 лютого 2024 року - 0,75% від суми кредиту, Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних.

Згідно розрахунку, станом на 31 березня 2025 року, загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 191 819,62 грн, який складається з залишку простроченого кредиту - 100 428,07 грн, залишку прострочених вiдсоткiв - 2,07 року, залишку прострочених комiсiй- 91 389,48 грн. У разі не повернення суми кредиту в терміни, встановлені Договором (в дати, передбачені графіком платежів, в кінцеву дату повернення кредиту, або іншу дату, визначену банком у письмовій вимозі у випадку порушення клієнтом умов договору), клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання(згідно з ч.2 ст.625 ЦК України) в розмірі 56,0% річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Клієнт доручає Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів зрахунку клієнта в сумі страхового платежу, а саме 14 400 грн на користь страховика згідно з договором страхування.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості в сумі 191 819,62 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 0446 від 15 лютого 2022 року у загальній сумі 191 819 грн 62 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галач Т.А., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано положення Закону України «Про споживче кредитування» про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з обслуговуванням кредиту, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 7 графіка). Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 15 лютого 2022 року по 14 вересня 2022 року - 3,75% від суми кредиту, з 15 вересня 2022 року по 14 березня 2023 року - 2,5% від суми кредиту, з 15 березня 2023 року по 14 вересня 2023 року - 1,5% від суми кредиту, з 15 вересня 2023 року по 15 лютого 2024 року - 0,75% від суми кредиту. При цьому, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Позивачем не наданого жодного підтвердження факту надання послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються та за які банком встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності конкретного переліку таких послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Та обставина, що оплата таких послуг внесена в графік платежів, не нівелює обов`язок позивача довести позовні вимоги належним чином, оскільки розшифрування таких послуг також не наведено в графіку. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

З урахуванням викладеного апелянт вважає, що позовні вимоги про стягнення комісії в розмірі 91 389,48 грн задоволенню не підлягають, тобто висновки суду в цій частині є неправильними.

Також зазначає, що з розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви вбачається, що до стягнення включені неправомірно нараховані суми, а також неіснуюча заборгованість, на яку нараховані відсотки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепелицю Ю.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги предстанвика відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-1192529/15022022/0008.

15 лютого 2022 року позичальником була підписана з Банком заява-згода № 1192529 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро»,

15 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0446, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 74 400 грн. Кінцева дата погашення кредиту: 15 лютого 2024 року. Валюта кредиту: UAH Строк користування кредитом, мес.: 24. Цільове призначення - на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - з 15 лютого 2022 року по 14 вересня 2022 року -3,75% від суми кредиту, з 15 вересня 2022 року по 14 березня 2023 року -2,5% від суми кредиту, з 15 березня 2023 року по14 вересня 2023 року -1,5% від суми кредиту, з 15 вересня 2023 року по 15 лютого 2024 року -0,75% від суми кредиту, Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту між сторонами погоджені умови договору.

Згідно розписки, ОСОБА_1 отримав картку Visa classic instant НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку, станом на 31 березня 2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 191 819,62 грн, який складається залишку простроченого кредиту -100 428,07 грн, залишку прострочених вiдсоткiв - 2,07 грн, залишку прострочених комiсiй 91 389,48 грн.

Задовольняючи позов АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором боржником в частині повернення кредиту та сплати відсотків і комісії за його користування, й наявності у зв`язку з цим підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, 15 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0446, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 74 400 грн. Кінцева дата погашення кредиту: 15 лютого 2024 року. Валюта кредиту: UAH Строк користування кредитом, мес.: 24. Цільове призначення - на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - з 15 лютого 2022 року по 14 вересня 2022 року -3,75% від суми кредиту, з 15 вересня 2022 року по 14 березня 2023 року -2,5% від суми кредиту, з 15 березня 2023 року по14 вересня 2023 року -1,5% від суми кредиту, з 15 вересня 2023 року по 15 лютого 2024 року -0,75% від суми кредиту, Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту між сторонами погоджені умови договору.

Згідно розписки, ОСОБА_1 отримав картку Visa classic instant НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку, станом на 31 березня 2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 191 819,62 грн, який складається залишку простроченого кредиту -100 428,07 грн, залишку прострочених вiдсоткiв - 2,07 грн, залишку прострочених комiсiй 91 389,48 грн.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до умов Кредитного договору № 0446 від 15 лютого 2022 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування, а саме: з 15 лютого 2022 року по 14 вересня 2022 року -3,75% від суми кредиту, з 15 вересня 2022 року по 14 березня 2023 року -2,5% від суми кредиту, з 15 березня 2023 року по14 вересня 2023 року -1,5% від суми кредиту, з 15 вересня 2023 року по 15 лютого 2024 року -0,75% від суми кредиту.

Однак, у цьому Договору не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, а положення договору про встановлення щомісячної комісії з розрахунково касового обслуговування є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона, за загальним правилом, може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину.

Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги і заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, пунктах 33.4.-33.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У зв`язку з викладеним, відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 91 389,48 грн, й доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З огляду на ту обставину, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0446 від 15 лютого 2022 року у повному обсязі, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення цих позовних вимог, рішення суду першої інстанції, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за Кредитним договором № 0446 від 15 лютого 2022 року, яка утворилась станом на 31 березня 2025 року, у загальному розмірі 100 430,14 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в загальному розмірі 1 268,28 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог

Крім того, з урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів стягує з АТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, понесені на оплату судового збору, у розмірі 1 731,18 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галач Тетяна Анатоліївна, задовольнити частково.

Заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за Кредитним договором № 0446 від 15 лютого 2022 року, яка утворилась станом на 31 березня 2025 року, у загальному розмірі 100 430 (сто тисяч чотириста тридцять) грн 14 коп.

В задоволенні інших позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн 28 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 731 (одна тисяча сімсот тридцять одна) грн 18 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: