Єдиний унікальний номер: 379/1976/25
Провадження № 2/379/794/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Невгада О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у листопаді 2025 року звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить судрозірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.02.2023 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ), актовий запис № 20.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що до укладення шлюбу вона з відповідачем, починаючи з 2010 року, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З 28.11.2015 - 20.09.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі та з жовтня 2016 року по 11.02.2023 також проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають чотирьох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з нею у належному їй будинку. В зв`язку з втратою любові один до одного та різних поглядів на сімейне життя і виконання подружніх обов`язків, з червня місяця 2025 року сторони припинили спільне проживання як подружжя. Відповідач продовжує сам проживати у одній із кімнат будинку окремо від усіх. Тобто вони проживають у будинку як чужі люди, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб існує лише формально. Відновлювати шлюбні відносини вона не бажає, вважає примирення неможливим. Погіршення сімейних відносин має тривалий характер. В сім`ї часто виникали сварки з ініціативи відповідача, свідком яких були діти. Останній, користуючись своєю фізичною перевагою, вдавався не лише до образ, а й до силових методів, до психологічного тиску на неї. Востаннє це трапилося 31.10.2025, за що відповідачу, як кривднику, було виписано терміновий заборонний припис Серії АА №472458 від 31.10.2025. Дана ситуація стала для неї вирішальною у прагненні розірвати шлюбні стосунки з кривдником назавжди. Відповідач не бажає змінювати своє відношення до сім`ї та сімейних цінностей, а тому зберігати шлюб немає сенсу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 головуючим суддею в указаній судовій справі визначено суддю Невгада О.В.

05.11.2025на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд отримав інформацію з реєстру територіальної громади на підтвердження реєстрації місця проживання відповідача у справі на території Таращанської ОТГ Білоцерківського району Київської області.

Ухвалою від 06.11.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання у справі на 18 грудня 2025 року, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву.

18.12.2025 сторони, будучи належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату на надали.

Разом з тим 18.12.2025 року позивачка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. На примирення не згідна. Простила також залишити їх прізвище « ОСОБА_7 », а також залишити за нею витрати на сплату судового збору (а.с. 34).

18.12.2025 року відповідач ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. На примирення не згідний (а.с. 35).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 11.02.2023 уВідділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 20 (а.с. 7).

Від даного шлюбу сторони мають чотирьох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-9).

Батьківство відповідача щодо зазначених дітей було визнано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.07.2022 року (справа № 379/515/22, провадження 2/379/185/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (а.с.1-12).

Позивачка та неповнолітні діти сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).

31.10.2025 року відповідачу, як кривднику, було виписано терміновий заборонний припис Серії АА №472458 від 31.10.2025 у зв`язку з скоєнням ним домашнього насильства щодо позивачки (а.с. 16).

Причиною розірвання шлюбу є втрата любові один до одного та різні погляди на сімейне життя і виконання подружніх обов`язків. З червня 2025 року сторони припинили спільне проживання як подружжя, відповідач проживає сам в окремій кімнаті будинку. Тобто сторони проживають у будинку як чужі люди, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб існує лише формально. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають, вважать примирення неможливим. Погіршення сімейних відносин має тривалий характер. В сім`ї часто виникали сварки з ініціативи відповідача, свідком яких були діти. Відповідач 31.10.2025 вчинив щодо позивачки сімейна насильство за що йому було винесено терміновий заборонний припис Серії АА №472458.

Зазначені обставини були визнані відповідачем, який подав до суду заяву в якій зазначив про визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя.

За вимогами ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З матеріалів справи та позицій сторін суд установив, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя сторін не склалось та припинене. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись, навпаки подали до суду заяви, в яких вказали на неможливість примирення..

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами слід припинити шляхом його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивачка просить залишити за нею судові витрати по справі (а.с. 34), суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 51 Конституції України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 142, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 21, 24, 55, 56, 104, 105, 110- 115 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 11.02.2023 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ), актовий запис № 20, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено та підписано18.12.2025 року.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД