Номер провадження 2/243/2610/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

«25» грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію, обґрунтувавши свої вимоги тим, що предметом позовної заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг до нежилого приміщення площею 45,60 м.кв яке знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснюючи свою діяльність, позивач в спірний період надав відповідачу теплову енергію у приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому розташоване нежиле приміщення площею 45,60 м кв, а відповідач використав надану послугу. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер інформаційної довідки 361219802, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 14080351), власником нежилого приміщення площею 45,60 м кв, розташованого у АДРЕСА_1 є фізична особа ОСОБА_2 . Оскільки нежитлове приміщення відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Отже, між відповідачем та позивачем встановилися договірні відносини з приводу надання та користування теплової енергії.

Таким чином у відповідача виникло зобов`язання сплатити грошові кошти за спожиту послугу, а у позивача право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

З 01 жовтня 2021 року по 01 жовтня 2025 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 84 841,93 грн., що рахується по нежилому приміщенню площею 45,60 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом періоду, під час якого утворилася заборгованість, відповідач користувався послугами з опалення.

Між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189 від 09.11.2017р.(далі Закон № 2189). Згідно статті 13 Закону №2189 у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ним укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. В даному випадку Співвласники житлового будинку за вищевказаною адресою не уклали з позивачем відповідний договір у визначений законом строк. Тому вважається, що з відповідачами укладено індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання.

Факт приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, та факт отримання відповідної послуги. Від споживача (відповідача) не надходило заяви про укладення письмового договору, тому між відповідачем та Позивачем встановилися договірні відносини з приводу надання та користування тепловою енергією без укладення письмового договору. Отже, Договір про надання послуг з постачання теплової енергії вважається укладеним на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. №2189 та між позивачем та відповідачем встановилися договірні відносини.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми.

Враховуючи певні обмеження щодо нарахування інфляційних та річних за несвоєчасну оплату за теплову енергію в період воєнного стану в Україні, та враховуючи, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла за період з 01 жовтня 2021 року до 01 жовтня 2025 року, тому після 24 лютого 2022 року позивач не нараховує відповідачу 3% річних та інфляційні втрати. Позивачем проведено нарахування 3% річних та інфляційних виключно на заборгованість, яка виникла до 24 лютого 2022 року. Сума 3 % річних, нарахованих позивачем за прострочку оплати відповідачем за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2022 року складає 10,86 грн. Сума інфляційних втрат нарахованих позивачем за прострочку оплати відповідачем за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2022 року складає 55,18 грн.

Крім того, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Крім того, до плати виконавцю комунальної послуги за договором входить плата за абонентське обслуговування. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2021 року до 01 жовтня 2025 року складає 926,26 грн.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за теплову енергію в розмірі 84 841,93 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 926,26 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів в сумі 45,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 45,00 грн., 3% річних в сумі 10,86 грн. за період з 01.10.2021 року до 01.02.2022 року; інфляційні втрати в сумі 55,18грн. за період з 01.10.2021 року до 01.02.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне Рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне Рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер інформаційної довідки 361219802, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 14080351), власником нежилого приміщення площею 45,60 м кв., розташованого у АДРЕСА_1 , є фізична особа ОСОБА_2 .

Оскільки нежитлове приміщення відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.39, п. 40 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Згідно з ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

У порушення ст. ст. 67,68 ЖК України ОСОБА_2 не здійснює оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення та має заборгованість у розмірі 84 841,93 грн за період з 01 жовтня 2021 року по 01 жовтня 2025 року.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з ОСОБА_2 за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 84 841,93 грн.

Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору) становить: - з 01.10.2020 р плата за абонентське обслуговування становить 26,42 грн. з ПДВ; - з 01.10.2021 р плата за абонентське обслуговування становить 33,74 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 23,04 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); - з 01.10.2022 р плата за абонентське обслуговування становить 29,15 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 21,36 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); - з 01.10.2023 р плата за абонентське обслуговування становить 38,02 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 28,07 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); - з 01.10.2024 р плата за абонентське обслуговування становить 42,89 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 29,78 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії). Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

За період з 01.10.2021 року до 01.10.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за абонентське обслуговування складає 926,26 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, передбачене законом право кредитора вимагати оплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінювання грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати 3% річних) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.До цих вимог застосовується загальний строк позовної давності, а не спеціальний. Щодо нарахувань інфляційних та 3% річних згідно статті 625 ЦК України в період дії воєнного стану зазначається, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та / або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Зазначена постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан через військову агресію Російської Федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року. Воєнний стан на території України неодноразово продовжувався та триває до тепер.

Отже, враховуючи певні обмеження щодо нарахування інфляційних та річних за несвоєчасну оплату за теплову енергію в період воєнного стану в Україні, та враховуючи, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла за період з 01.10.2021 року до 01.10.2025 року, тому після 24.02.2022 року позивач не нараховує відповідачу 3% річних та інфляційні втрати. Позивачем проведено нарахування 3% річних та інфляційних виключно на заборгованість, яка виникла до 24.02.2022 року.

Сума 3 % річних, нарахованих позивачем за прострочку оплати відповідачем за період з 01.10.2021 року до 01.02.2022 року складає 10,86 грн.

Сума інфляційних втрат нарахованих позивачем за прострочку оплати відповідачем за період з 01.10.2021 року до 01.02.2022 року складає 55,18 грн.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3 028,00 грн.

Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2 422,40 грн. (3 028 х 0,8), який сплачений позивачем.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача.

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 45,00 грн., та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 45,00 грн, тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст. 12, 13, 509, 526 ЦК України, ст.ст.64,67,68 ЖК України, ст.ст. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інші дані суду невідомі, на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», розташованого за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, , ПАТ Банк «Український капітал», код банку 320371, номер рахунку НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , заборгованість за теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2021 року до 01 жовтня 2025 року у розмірі 84 841,93 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна грн. 93 коп.), заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2021 року до 01 жовтня 2025 року у розмірі 926,26 грн. (дев`ятсот двадцять шість грн. 26 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.), поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 45,00 грн. (сорок п`ять грн. 00 коп.), витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 45,00 грн. (сорок п`ять грн. 00 коп.), 3% річних за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2022 року в сумі 10,86 грн. (десять грн. 86 коп.); інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2022 року в сумі 55,18 грн.(п`ятдесят п`ять грн. 18 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Заочне Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне Рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного Рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного Рішення або апеляційна скарга, або якщо Рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове Рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий:

суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова