КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/1309/2025 (22-ц/824/5496/2025)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

25 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву адвоката Василенко Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про скасування розпорядження

та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способу участі у вихованні, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

У вересні 2021 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом про скасування розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №422 від 09 липня 2021 року.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні виховання та у спілкуванні з онукою та встановлення графіку побачень з онукою.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про скасування розпорядження залишено без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способу участі у вихованні задоволено частково.

Не погодившись з ухваленим рішенням адвокатом Опришком П.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року залишено без змін.

2. Короткий зміст заяви про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги.

30 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Василенко А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказала розмір попередній витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 понесла судові витрати у розмірі у загальному розмірі 22 060,63 гривень, що включають 620,00 гривень поштових витрат, 1 440,63 гривень - витрати із прибуттям до суду та 20 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень, поштові витрати у розмірі 620,00 гривень, витрати з прибуття до суду (транспортні витрати) 1 440,63 гривень.

3. Заперечення іншого учасника справи щодо поданої заяви.

Клопотання про зменшення заявленого розміру судових витрат на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

4. Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина 3 статті 270 ЦПК України).

Ураховуючи те, що підставою для ухвалення судового рішення є вирішення питання щодо судових витрат, розгляд справи ухвалено проводити в письмовому провадженні без виклику учасників справи.

5. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що 08 квітня 2025 року між ОСОБА_1 та АО "АННВАНТА" укладено договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта прийняло на себе зобов`язання із надання правової допомоги по захисту прав клієнта в судовому порядку в Київському апеляційному суді у справі №754/14153/21.

Пунктом 4.2. договору визначено, що гонорар адвокатського об`єднання, за надання правової допомоги за цим договором складає:

- підготовка, подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 000,00 гривень;

- підготовка, подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу - 3 000,00 гривень;

- участь адвоката в 1 судовому засіданні, в тому числі виїзд адвоката до суду по справі клієнта 3 000,00 гривень;

- вартість інших процесуальних документів - 1 000,00 гривень.

Остаточна вартість погоджується сторонами, зазначається в Акті приймання-передачі наданих послуг.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу заявницею надано копії платіжних інструкцій №@2PL383304 від 21 квітня 2025 року, @2PL261155 від 21 квітня 2025 року, від 28 липня 2025 року, №815861354 від 25 вересня 2025 року, №815859683 від 25 вересня 2025 року на загальну суму 20 000,00 гривень (том 6 а.с. 27-31).

25 вересня 2025 року ОСОБА_1 та АО "АННВАНТА" підписано акт приймання-передачі послуг до договору №13/25 про надання правової допомоги від 08 квітня 2025 року, відповідно до якого адвокатським об`єднанням на виконання вимог договору №13/25 про надання послуг з правової допомоги від 08 квітня 2025 року за період з 08 квітня 2025 року по 25 вересня 2025 року надано клієнту такі послуги:

- проведено аналіз наданих клієнтом документів;

- складено та подано до суду наступні документи: відзив на апеляційну скаргу; заяву про стягнення витрат на правову допомогу;

- участь у судових засіданнях: 09 квітня 2025 року, 18 червня 2025 року, 23 липня 2025 року, 24 вересня 2025 року

Згідно пункту 2 акту приймання-передачі гонорар адвокатського об`єднання за наданий комплекс допомоги становить: згідно пункту 4.2. договору за підготовку, подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 000,00 гривень, підготовка та подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу - 3 000,00 гривень, участь адвоката в одно судовому засіданні у розмірі 3 000,00 гривень (4 х 3 000,00 гривень = 12 000,00 гривень) (том 6 а.с. 37).

Матеріали справи містять фіскальні чеки, з даних яких убачається, що ОСОБА_1 понесено витрати на направлення поштової кореспонденції на загальну суму 620,00 гривень (том 5 а.с. 184-188, том 6 а.с. 38-41).

На підтвердження факту понесення транспортних витрат на суму 1 440,63 гривень заявницею надано копію проїзних документів АЛ №517075, АЛ №517076, №5, №№73ВВ4874-0У0096СА-0001 (том 6 а.с. 34-36).

6. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведенням експертизи, вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки для її розгляду, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення суми відшкодування суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини цієї справи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено "визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу".

У пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено "не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність".

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив наступне.

"Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 141 цього Кодексу."

У цій справі ОСОБА_2 клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в суді апеляційної інстанції, не заявляла.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

Колегія суддів не убачає підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 3 000,00 гривень, заявлених за участь представника у судовому засіданні 09 квітня 2025 року, оскільки відповідно до довідки про зняття справи з розгляду вбачається, що у вказану дату розгляд справи фактично не відбувся, а відтак надання правничої допомоги у формі участі в судовому засіданні не здійснювалося.

Крім того, колегія суддів не знаходить підстав для стягнення з іншої сторони витрат у сумі 3 000,00 гривень за підготовку та подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така заява є процесуальним зверненням, спрямованим на реалізацію права сторони на відшкодування судових витрат, і за своєю правовою природою не є наданням правничої допомоги у розумінні статей 133, 137 ЦПК України.

За установлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 гривень.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Установлено, що у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 понесено додаткові витрати, а саме: витрати на направлення поштової кореспонденції у сумі 620,00 гривень; витрати, пов`язані з прибуттям у судове засідання, у сумі 1 440,63 гривень.

Ураховуючи те, що апеляційну скаргу адвоката Опришка П.С., подану в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені витрати, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню із ОСОБА_2 .

За установлених обставин заява адвоката Василенко А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольняється частково.

Керуючись статтями 133, 141, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Василенко Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із прибуттям до суду 1 440,63 гривень, витрати на направлення поштової кореспонденції 620,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 гривень, а всього 16 060,63 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова