Провадження № 2/204/5434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Хлібодарівської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просила визнати за нею право приватної власності на житловий (приватний) будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 79,9 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 29.11.1994 року, позивачу належить на праві приватної власності будинок в АДРЕСА_2 , загальною площею 79.9 кв.м. Даний договір був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації, про що свідчить відповідний запис на документі. Відповідно до технічної документації житловий будинок АДРЕСА_2 , складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 39,5 кв.м. та загальною площею 79,9 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Степненської сільської ради Мар`їнського району від 05.07.2000 року № 57 «Про нумерацію будинків по АДРЕСА_2 » присвоєно будинкам, що знаходяться на лівій стороні АДРЕСА_2 , непарні номери, а будинкам, що знаходяться на правій стороні цієї вулиці парні номери. Отже, будинок номер АДРЕСА_2 , власником якого є позивач, змінено на номер 8. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, с. Степне, Вугледарської міської територіальної громади, Волноваського району Донецької області з 19.03.2022 року є тимчасово окупованою територією України. З метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором, позивач 23.09.2025 року звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) м. Київ із заявою про реєстрацію прав власності на будинок АДРЕСА_2 . Однак, 29.09.2025 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій мотивоване тим, що згідно поданих документів, а саме: свідоцтва про право власності від 29.11.1994 року та технічного паспорту заявнику належить житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_2 , проте згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, АДРЕСА_2 зареєстровано за іншою особою. Провести реєстрацію права власності на будинок не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо реєстрації права власності на нього. В інший спосіб визнати право власності на будинок та зареєструвати майно в Державному реєстрі речових прав у позивача немає. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник позивача ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Судом встановлено, що 29 листопада 1994 року Агропромисловим комбінатом «Донбас» Мар`їнського району Донецької області згідно з розпорядженням (наказом) від 26 березня 1993 року № 12 було видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яке посвідчує, що квартира (приміщення квартири, спільного заселення, одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 79,9 кв.м., належить ОСОБА_1 (а.с. 21).

На вказаному правовстановлюючому документі міститься реєстраційний напис про те, що 28 грудня 1994 року право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру зареєстровано в Селидівському БТІ на підставі Свідоцтва про право власності і записане у книгу № 302 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

На підставі рішення виконкому Степненської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня 1995 року, 01 листопада 1995 року було видано Державний акт про право приватної власності на землю громадянину ОСОБА_1 , яка мешкає у АДРЕСА_3 , серії IV-ДН № 096512, відповідно до якого їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1186 гектарів. Земельна ділянка розташована на території с. Степне, Мар`їнського району Донецької області. Землю передано для обслуговування жилого будинку і господарський споруд (зв. бік а.с. 20).

Згідно рішення Виконавчого комітету Степненської сільської ради Мар`їнського району від 05 липня 2000 року №57 «Про нумерацію будинків по АДРЕСА_2 », у зв`язку із забудовою лівої сторони АДРЕСА_2 , будівництвом нових житлових будинків, керуючись ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком сільської ради вирішив присвоїти будинкам, що знаходяться на лівій стороні АДРЕСА_2 , непарні номери, а будинкам, що знаходяться на правій стороні цієї вулиці парні номери, згідно з додатком (а.с.9).

Як вбачається з копії паспорта, виданого 23 квітня 2009 року Мар`їнським РВ ГУМВС України в Донецькій області, серія паспорта НОМЕР_2 , місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18).

Таким чином суд приходить до висновку, що 05 липня 2000 року відбулася зміна нумерації будинку належного позивачу, а саме, з адреси: АДРЕСА_2 на адресу -

АДРЕСА_2 , відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (з відповідними змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій), відноситься до територій активних бойових дій.

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16 червня 2022 року № 3010- (зв. бік а.с. 19).

23 вересня 2025 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Микитенко О.В. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ з відповідною заявою (реєстраційний номер 69042114) з метою проведення державної реєстрації її права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

29 вересня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Микитенко О.В. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81075429 у зв`язку з тим, що згідно поданих документів, а саме: свідоцтва про право власності від 29.11.1994 та технічного паспорту заявнику належить житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_2 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_2 , зареєстровано за іншою фізичною особою (а.с. 30).

У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивача на житловий будинок АДРЕСА_2 , не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належний їй житловий будинок.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , однак на теперішній час її право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності на житловий будинок, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно.

З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий (приватний) будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 79,9 кв.м.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) право власності на житловий (приватний) будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 79,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез