Справа № 2-354/11
Провадження № 6/646/162/2025
У Х В А Л А

24.12.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Серпутько Д.Є.,

за участі секретаря судового засідання Соболь Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в особі представника Тіторенка Ігоря Анатолійовича, боржник ОСОБА_1 , спадкоємець померлого боржника ОСОБА_2 , спадкоємець померлого боржника ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні № 67472376,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває справа про заміну сторони виконавчого провадження № 67472376 за заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в особі представника Тіторенка Ігоря Анатолійовича, боржник ОСОБА_1 , спадкоємець померлого боржника ОСОБА_2 , спадкоємець померлого боржника ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження представником стягувача зазначається, що рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі № 2-354/11 від 14.11.2012 ухвалено стягнути на користь АТ «УКРСИББАНК» зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 15.11.2007 у розмірі 769683,98 гривень та судовий збір в розмірі 1700,00 гривень. Рішення суду не виконано, заборгованість не сплачена. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором за договором іпотеки від 15.11.2007 було передано в іпотеку АТ «УКРСИББАНК» квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання виконавчого листа від 14.05.2013, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова у справі № 2-354/11 відкрито виконавче провадження № 67472376.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_1 помер, про що стягувачу стало відомо 30.07.2018 з листа ГТУ Юстиції у Харківській області від 27.07.2018.

17.08.2018 року АТ «УКРСИББАНК» до Першої харківської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора до спадкоємців боржника. Листом від 10.09.2018 нотаріальною конторою повідомлено про реєстрацію претензії та долучення її до матеріалів спадкової справи № 257/2017. На запит приватного виконавця Першою харківською міською державною нотаріальною конторою надана відповідь від 11.02.25 про те, що свідоцтва про право на спадщину після смерті боржника спадкоємцям не видавалися.

Водночас стягувач зазначає, що особами, які прийняли спадщину після смерті боржника є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Спадкоємець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що стягувачу стало відомо 14.12.2021 з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 24.11.2021. Претензія кредитора про вимоги до спадкоємців була направлена АТ «УКРСИББАНК» 20.01.2022.

У зв`язку із зазначеним стягувач просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні № 67472376, відкритому на виконання рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14.11.2012 у справі № 2-354/11, ОСОБА_1 на його правонаступників.

Ухвалою суду від 08.08.2025 заяву про заміну сторони виконавчого провадження прийнято до розгляду та призначено перше судове засідання на 09.09.2025 року.

Ухвалою суду від 08.08.2025 задоволено клопотання стягувача про витребування доказів, а саме: витребувано у Першої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 257/2017, відкритої після смерті ОСОБА_1 та копію спадкової справи № 52/2022, відкритої після смерті ОСОБА_2 , встановивши строк для виконання ухвали до 05.09.2025.

Ухвалою суду від 04.12.2025 у зв`язку із невиконанням Першою Харківською нотаріальною конторою ухвали суду від 08.08.2025 про витребування доказів за клопотанням стягувача повторно витребувано та судом отримано у Першої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 257/2017, відкритої після смерті ОСОБА_1 та копію спадкової справи № 52/2022, відкритої після смерті ОСОБА_2 , встановивши строк для виконання ухвали до 24.12.2025.

Учасники справи у судові засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що учасники справи у судові засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі № 2-354/11 від 14.11.2012 ухвалено стягнути на користь АТ «УКРСИББАНК» зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 15.11.2007 у розмірі 769683,98 гривень та судовий збір в розмірі 1700,00 гривень.

На виконання виконавчого листа від 14.05.2013, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова у справі № 2-354/11 відкрито виконавче провадження № 67472376, яке є незакінченим.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_1 помер, про що стягувачу стало відомо 30.07.2018 з листа ГТУ Юстиції у Харківській області від 27.07.2018.

Відповідно до спадкової справи № 257/2017, відкритої після смерті боржника спадкоємці, які б прийняли спадщину, яким видано свідоцтво про право на спадщину, відсутні.

Відповідно до спадкової справи № 52/2022, відкритої після смерті ОСОБА_2 матері боржника, спадкоємці, які б прийняли спадщину, яким видано свідоцтво про право на спадщину, відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні положення містить ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (боржника у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, відсутність якого не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду 23.01.2019 в справі № 2-2697/11 дійшов висновку про те, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців, а тому вимоги про заміну сторони виконавчого провадження боржника його правонаступником підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони, а заявник повинен належними та достатніми доказами обґрунтувати та підтвердити наявність правонаступництва.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, таким чином, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

На підставі встановлених судом обставин, з урахуванням витребуваних та досліджених судом спадкових справ, з яких вбачається, що у боржника відсутні правонаступники у матеріальних справовідносинах - у разі спадкування за заповітом або за законом, водночас суд дійшов переконання, що заявником також не доведено, що у боржника наявні спадкоємці, які б прийняли спадщину, яким видано свідоцтво про право на спадщину, тобто не підтверджено переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони виконавчого провадження № 67472376 боржника.

Таким чином, за відсутності належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги заяви, враховуючи, що правонаступники боржника фізичної особи відсутні, суд відмовляє у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні № 67472376 Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в особі представника Тіторенка Ігоря Анатолійовича.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 1281 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в особі представника Тіторенка Ігоря Анатолійовича про заміну сторони у виконавчому провадженні № 67472376 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Є. Серпутько