КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 216/7089/24 Головуючий у суді І інстанції Майстренко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої особи з жінкою без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю загиблої особи з жінкою без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник повторно не з`явилися у судові засідання, про які повідомлялися належним чином, та з клопотанням про розгляд справи у відсутності сторони позивача не звертались, тому наявні підстави для застосування наслідків, визначених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, у вигляді залишення позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через представника - адвоката Дзундзи О.П. подалаапеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що 05 вересня 2025 року представник позивачки надіслала до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» обґрунтовану заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, однак судом першої інстанції це клопотання було проігноровано та постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з причин неявки у судове засідання сторони позивача, чим обмежено право позивачки на доступ до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Севостьянової І.Г. просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції надав належну оцінку поведінці представника позивачки щодо повторної неявки в підготовче засідання та постановив ухвалу про залишення позову без розгляду з додержанням норм процесуального права.

Відзив Міністерства оборони України на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідачки - адвокат Севостьянова І.Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, тому колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідачки в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що починаючи з 13 грудня 2024 року на розгляді Солом`янського районного суду м. Києва у порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої особи з жінкою без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року було замінено відповідача у справі, а саме Міністерство оборони України на належного відповідача ОСОБА_2 , а Міністерство оборони України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02 липня 2025 року.

У підготовчезасідання 02 липня 2025 року позивачка та її представник не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином під розписку. Представник позивачки - адвокат Дзундза О.П. надіслала на електронну пошту суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

На підставі вказаного клопотання підготовче засідання було відкладено на 29 липня 2025 року, про що представник позивачки була повідомлена шляхом надсилання судової повістки в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».

29 липня 2025 року у підготовче засідання позивачка та її представник не з`явились, причин неявки у судове засідання не повідомили, у зв`язку із чим підготовче засідання було відкладено на 03 вересня 2025 року, про що представник позивачки була повідомлена шляхом надсилання судової повістки в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».

02 вересня 2025 року на електронну пошту Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивачки - адвоката Дзундзи О.П. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року вказану заяву повернуто без розгляду з тих підстав, що вона не була підписана заявником належним чином, подана з порушенням встановленого законом строку та не надіслана іншим учасникам справи.

Також 02 вересня 2025 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивачки про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

У підготовчому засіданні 03 вересня 2025 року суд першої інстанції з метою вирішення питання про відкладення розгляду справи видалився до нарадчої кімнати для ухвалення відповідного процесуального рішення.

05 вересня 2025 року о 16:33 год. представник позивачки - адвокат Дзундза О.П. надіслала через підсистему «Електронний суд» заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яка була зареєстрована в Солом`янському районному суді м. Києва 08 вересня 2025 року.

08 вересня 2025 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав того, що позивачка та її представник повторно не з`явилися у судові засідання, про які повідомлялися належним чином, та з клопотанням про розгляд справи у відсутності сторони позивача не звертались.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, при повторній неявці сторін.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

За змістом вимог частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача за умови, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи та якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, у даному випадку правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, від 20 травня 2021 року у справі № 522/13928/15, від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц, від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, вищевказані норми процесуального права застосовані судом першої інстанції неправильно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи, а саме про підготовче засідання, відкладене судом за заявою представника позивачки на 29 липня 2025 року.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (частина шоста статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України (пункт 5.8. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено: «Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим».

Апеляційний суд зазначає, що повідомлення сторін про час та місце розгляду справи суд здійснює відповідно до статті 128 ЦПК України. Якщо в матеріалах справи немає доказів про повідомлення учасника справи про час та місце розгляду справи, то він не може вважатися повідомленим належним чином.

За змістом частини другої статті 223 ЦПК України, неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції вказав, що на підставі відповідного клопотання представника позивачки - адвоката Дзундзи О.П. підготовче засідання 02 липня 2025 року було відкладенона 29 липня 2025 року, про що представник позивачки була повідомлена шляхом надсилання судової повістки в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».

В матеріалах справи наявні судові повістки-повідомлення про судове засідання у справі № 216/7089/24, оформлені 03 липня 2025 року судом першої інстанції на ім`я ОСОБА_1 та Дзундзи О.П. (а.с. 154, 159).

Проте у справі відсутні жодні відомості щодо направлення цієї судової повістки позивачці та/або її представнику до електронного кабінету підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», а також отримання повідомлення про доставку судової повістки до електронного кабінету зазначених осіб.

Самі по собі судові повістки-повідомлення без доказів їх фактичного надіслання та отримання стороною позивача в електронному кабінеті не свідчить про виконання судом обов`язку із належного повідомлення вказаного учасника справи про дату та час її судового розгляду.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази не можуть вважатися належним повідомленням сторони позивача про дату, час і місце проведення підготовчого засідання 29 липня 2025 року, яке передувало підготовчому засіданню від 03 вересня 2025 року, в якому суд вирішив залишити позовну заяву без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не забезпечив належний виклик сторони позивача у судове засідання 29 липня 2025 року, не перевірив чи було направлено і вручено у встановленому законом порядку судові повістки тим учасникам справи, хто не з'явився, не з'ясував причини їх неявки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної (другої поспіль) неявки позивачки у підготовче засідання.

За наведених обставин суд першої інстанції не дотримався обов`язкових умов для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання, а саме його належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Отже, висновки суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заявиОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої особи з жінкою без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень законодавства та неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не може вважатися законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, відсутні підстави для розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 рокускасувати, справу № 216/7089/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2025року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: К.П. Приходько

Д.О. Таргоній