КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/415/2025
справа №362/2919/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Васюка Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У червні 2021 року ТОВ "Кредитсервіс" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Вимоги позову мотивує тим, що 01 квітня 2020 року між ТОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №200401-004. Відповідно до пункту 1.1 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 35 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають за кредитним договором №200401-004-01 від 01 квітня 2020 року між ТОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Відповідно до пункту 4.2 Кредитного договору плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти у розмірі 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника.

На банківський рахунок позичальника перераховано кредитні кошти в розмірі 32 935,00 гривень, із врахуванням стягнутих разових процентів, які визначені пунктом 4.2 Кредитного договору в розмірі 5,9%, що в грошовому еквіваленті становить 2 065,00 гривень.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку вимог у зв`язку із неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором №200401-004 від 01 квітня 2020 року станом на 06 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ "Кредитсервіс" становить 50 484,47 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 26 233,00 гривень; заборгованості за відсотками - 20 650,00 гривень; заборгованості за 3% річних за користування кредитом - 1056,47 гривень; заборгованості за інфляційними втратами - 2 555,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму заборгованості за тілом кредиту - 26 233,00 гривень, заборгованість за відсотками - 20 650,00 гривень, заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1056,47 гривень, заборгованість за інфляційними втратами - 2555,00 гривень, а всього - 50 484,47 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 гривень.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за Договором кредиту №200401-004-01 від 01 квітня 2020 року у розмірі 50 484,47 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що відповідачами допущено порушення та не виконано взяті зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача.

Суд погодився із розрахунком заборгованості, складеного позивачем.

Суд установив, що для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору № 200401-004-01 від 01.04.2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено договір поруки, отже зробив висновок по солідарне стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Васюком М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що ОСОБА_1 з ТОВ "Кредитсервіс" жодних договорів поруки не підписував та не укладав, що свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 . Відтак, позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Зазначає, що у разі заперечення ОСОБА_1 самого факту укладення правочину, тобто факту підписання договору поруки та його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору, шляхом викладення відповідного висновку про неукладення оспорюваного договору у мотивувальній частині відповідного судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц.

Мотивуючи наведеним, просить суд заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року у частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Іванчик Р.Б., заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від адвоката Васюка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Вирішуючи питання за клопотанням адвоката Васюка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналіз статті 372 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Отже, з урахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду (див.: постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року у справі № 447/852/23, від 03 квітня 2025 року у справі №359/7536/23, від 19 березня 2025 року у справі № 450/678/21).

З огляду на наведене, відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання адвоката Васюка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи, розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки такі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Крім цього, колегія суддів приймає до уваги, що судове засідання у справі призначене на 29 жовтня 2025 року було відкладено за клопотанням адвоката Васюка М.М. через зайнятість в іншому процесі.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Іванчик Р.Б., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області оскаржується лише в частині вирішення вимог до ОСОБА_1 , відтак в іншій частині колегією суддів не переглядається.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Установлено, що 01 квітня 2020 року між ТОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №200401-004, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 35 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

За користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені у графіку платежів. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом (пункт 4.1 договору).

Плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти у розмірі 5,9% від загального кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника (пункт 4.2 договору) (а.с.5-9).

01 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Кредитсервіс" укладено договір поруки №200401-004-01, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання зобов`язань громадянкою України ОСОБА_2 у розмірі, що виникли з договору №200401-004 від 01 квітня 2020 року, укладеного між позичальником та кредитодавцем.

Відповідно до основного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту у розмірі 35 000,00 гривень та плату за користування кредитом в розмірі 24 780,00 гривень у строк до 01 квітня 2021 року (пункт 2.1).

Поручитель ознайомлений з умовами основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положення не має (пункт 2.2. договору поруки).

Відповідно до пункту 3.1 у випадку невиконання позичальником свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 11).

Відповідно до даних платіжного доручення №489 ТОВ "Кредитсервіс" перерахувало на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 32 935,00 гривень (а.с. 12).

20 квітня 2021 року на адреси відповідачів, зазначені у кредитному договорі та договорі поруки, направлено досудові вимоги, щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с. 16-17).

Згідно даних відстеження, ОСОБА_1 отримано досудову вимогу 08 травня 2021 року (а.с. 21).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до окремих положень статті 553 ЦК України, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частиною 2 статті 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання адвоката Васюка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення у справі №362/2919/21 судової почеркознавчої експертизи.

На вирішення експертів поставлено питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_1 на договорі поруки №200401-004-01 від 01 квітня 2020 року - особисто ОСОБА_1 чи іншою особою.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6) із попередженням експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи № 362/2919/21; оригінал договору поруки №200401-004-01 від 01 квітня 2020 року, експериментальні зразки почерку ОСОБА_1 та документи з вільними зразками підписів ОСОБА_1 .

Оплату витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно даних листа КНДІСЕ від 18 серпня 2025 року №17225/7750-4-25/32 про залишення ухвали суду без виконання убачається, що у відділі бухгалтерського обліку і звітності КНДІСЕ відсутні відомості щодо оплати вартості експертизи №4254/25-32 (том 2 а.с.30).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, з урахуванням підстав апеляційного оскарження та процесуальної позиції скаржника, вжив усіх необхідних заходів для забезпечення реалізації його права на доведення обставин, на які він посилався, зокрема шляхом призначення судової експертизи. Разом з тим, призначена експертиза не була виконана з причин, що залежали від скаржника, а саме у зв`язку із її неоплатою.

Згідно статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що скаржником не доведено обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, зокрема щодо заперечення факту підписання ним договору поруки. Належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних доводів апеляційної скарги суду не надано, відтак підстав для скасування рішення суду в оскарженій частині щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 не убачається.

Разом з цим, під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, установлено наступне.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 3 частини 2 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Суд першої інстанції на викладене увагу не звернув, відтак зробив помилковий висновок про солідарне стягнення із відповідачів судових витрат. Відтак в цій частині, оскаржуване рішення слід змінити.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Васюка Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року в частині солідарного стягнення судового збору із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" змінити, зазначивши про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" судового збору по 1 135,00 гривень з кожного.

В іншій частині заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова