Справа № 724/4524/25
Провадження № 2/724/1270/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

22 грудня 2025 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Ахмедов Р.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

У С Т А Н О В И В:

17 грудня 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тютюнникова Вікторія Вікторівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя у якій просить: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 537; здійснити поділ майна, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 89,1 кв.м, житлова площа 47,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 296 777,00 грн, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 89,1 кв.м, житлова площа 47,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 296 777,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу передано до провадження судді Ахмедова Р.А.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Хотинському районному суду Чернівецької області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності, зокрема, виступає місце проживання відповідача.

Відповідно достатті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, згідно роз`яснень, які містяться в п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відтак, позови що виникають з приводу нерухомого майна, - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 зазначила таке: «Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном».

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, від 26 травня 2021 року у справі №506/33/19.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просить здійснити поділ нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в обсяг майна, щодо якого позивач просить вирішити питання, шляхом його поділу, входить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому необхідно відмітити, що іншого нерухомого майна, що включено в перелік і поділ майна, у позовних вимогах немає, зокрема, й такого, яке б знаходилось у Дністровському районі Чернівецької області, тобто в межах територіальної юрисдикції Хотинського районного суду Чернівецької області.

Згідно із пунктом 1 частини 1статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина 1 статті 378ЦПК України).

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд дійшов висновку про необхідність направлення за підсудністю цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 30,31,32,260,353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №724/4524/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя передати за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, 8).

Копію ухвали направити позивачу, представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: Різван Ахмед огли АХМЕДОВ