Номер провадження по справі 2/387/694/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 13.08.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики №73459634 укладеного 20.09.2024 у розмірі 16115,00 грн.

Свій позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовує тим, що 20.09.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено договір позики №73459634, підписанням якого остання акцептувала публічну пропозицію банку та беззастережно приєдналася до умов договору. Відповідно до умов договору позики первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" 14.06.2021 укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, сума боргу складає 16115,00 грн. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 16115,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача Галайчук Г.С. у відзиві на позовну заяву, що надійшов через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 15.09.2025, заперечує проти позову, просить у позовних вимогах відмовити та стягнути з ТОВ "ФК"ЄАПБ" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати. Суть заперечень зводиться до того, що договір факторингу між ТОВ ФК ЄАПБ та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» був укладений раніше, ніж сама поява кредитних правовідносин між відповідачкою і первісним кредитором; в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів; під час воєнного стану позичальники звільняються від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, включаючи сплату штрафних санкцій. Крім того зазначає, що відповідно до п. 2 ст. 21 ЗУ "Про споживче кредитування" у договорах про споживчий кредит пеня (штрафна санкція) за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Також вимога позивача про стягнення з відповідачки комісії є неправомірною.

Представник позивача Макарова Л.В. у відповіді на відзив, що надійшов через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 15.09.2025 заперечила проти доводів представника відповідачки, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача Макарова Л.В. у запереченні, що надійшов через підсистему ЄСІТС "Електронний суд"03.12.2025, заперечує щодо витат на правову допомогу, просила позовні вимоги задовольнити повністю та відмовити у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У запереченні, що надійшов через підсистему ЄСІТС "Електронний суд"03.12.2025 просив судові засідання проводити без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, встановлено, що документ в електронному вигляді "Ухвала" від 16.10.2025 по справі №387/1294/25 надіслано одержувачу Слободенюк О.В.в її електронний кабінет. Документ доставлено 18.10.2025.

Процесуальні дії суду

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, ухвалою від 01.09.2025, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 16.10.2025.

За наслідками судового засідання 16.10.2025 розгляд справи відкладено на 05.12.2025, про що 16.10.2025 судом постановлено відповідну ухвалу. Поновлено представнику позивача ОСОБА_2 строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувано у АТ "Універсал Банк" інформацію щодо навності карткового рахунку у відповідачки.

З врахуванням вимог ч.2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.23).

Зі змісту копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг(а.с.24).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 25.04.2018, ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстровано як фінансову установу 20.10.2015 №2542 ( а.с.26).

Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2021, ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстроване як юридична особа 30.06.2015, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.27).

Судом встановлено, що 20.09.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №73459634 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор зобов`язався надати відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 5000,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою процентної ставки/день (фіксована) 0,25 % . Комісія за надання позики від суми наданої позики 15,00%. Дата надання позики 20.09.2024, дата повернення позики 19.10.2024, денна процентна ставка /день 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, 2,70%. Пеня /день 2,70%. У пункті 29 договору юридичні адреси та реквізити сторін ОСОБА_1 зазначила рахунок НОМЕР_1 . Договір відповідачка ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 20423 (а.с.8-9).

До договору надано додаток №1 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №73459634 від 20.09.2024 , яка містить обчислення загальної вартості кредиту для клієнта у розмірі 6125,00 грн , з яких 5000,00 грн - сума кредиту за договором, 375,00 грн - проценти за користування кредитом, 750,00 гр комісія та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачкою електронним підписом (а.с. 9, 11-12).

ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за Договором позики виконало належним чином, надавши відповідачці 20.09.2024 погоджену у договорі суму позики у розмірі 5000,00 грн шляхом зарахування коштів на її картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк», що підтверджується інформацією від 07.11.2025 №БТ/Е - 17404 по картці емітованій на ім`я ОСОБА_1 наданої АТ «Універсал Банк».

Відповідно до наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за договором №73459634 від 20.09.2024, станом на 24.01.2025 заборгованість відповідачки за тілом становить 5000,00 грн., заборгованість за відсотками становить 375,00 грн .

14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21 . Відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.13-15).

28.07.2021, 13.06.2022 та 24.01.2025 між ТОВ " ФК"Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" укладено додаткові угоди №2, №7 та №47 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2023 (а.с.16, 17,18 ).

До позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2023 (а.с. 19); копію платіжної інструкції №645 від 28.01.2025, відповідно до якої ТОВ "ФК"ЕАПБ" перерахувало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти у розмірі 3419043,99 грн, призначення платежу: оплата за відступлення прав вимоги згідно додаткової угоди №47 від 24.01.2025 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 20); копію Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 у якому міститься запис: боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору 73459634, сума заборгованості разом 16115,00 грн, сума заборгованість за основною сумою боргу 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 375,00 грн, сума заборгованості за пенею 9990,00 грн, комісія за надання позики 750,00 грн (а.с.19,20,21).

За розрахунком заборгованості за кредитним договором №74274877 від 27.01.2022, наданого позивачем становлено, заборгованість ОСОБА_1 за період 24.01.2025 по 30.06.2025 становить 16115,00 грн, з якої: тіло 5000,00 грн, відсотки 375,00 грн, комісія 750,00 грн, пеня 9990,00 грн (а.с.22).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

У статі 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України.

За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 20.09.2024 між відповідачкою та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" в електронній формі укладено договір позики №73459634, з дотриманням наведених норм законодавства, та відповідачка була ознайомлена з усіма його істотними умовами та прийняла їх.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики №73459634, що утворилась станом на 30.06.2025 в розмірі 5375,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн. та за відсотками за користування кредитом в сумі 375,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення комісії , суд зважає на наступне.

Так, положеннями п.2.4 договору позики №73459634 укладеного 20.09.2025 визначено, що комісія за надання позики 15,00% від суми наданої позики ( що у грошовому виразі складає 750,00 грн).

При цьому суд зважає на згідно ч. 2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 13 січня 2006 року).

Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті 3 та частини третьої статті509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).

У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити, з огляду на нікчемність положень пунктів кредитного договору, що визначають плату за обслуговування кредиту.

Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Умовами договорупозики №73459634 від 20.09.2025 передбачена відповідальність за прострочення виконання зобов`язання у вигляді пені, яка нараховується з розрахунку 2,70% в день.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 03.02.2026.

Відтак, нарахуввання пені в період дії воєнного стану в Україні суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 9990,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Звертаючись із позовом до суду, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" посилалося на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021.

Згідно з ч. 1ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1ст.1080ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно зі ст.1082ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушила умови вказаного договору, не повернула отримані в борг грошові кошти та не сплатила проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права, а отже і наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 375,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази, а саме: договір №08/09/2025 про надання правової допомоги від 08.09.2025; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №08/09/2025 від 08.09.2025; акт виконаних робіт від 10.11.2025, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 10.11.2025; договір 22/07/2025 про надання правової допомоги від 22.07.2025; витяг №1 до догвоору р 22/07/2025 про надання правової допомоги від 22.07.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №003318; копію ордера серії ВН №1575463 .

Так, з огляду на складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість та порядок судового провадження, суд переконаний, що заявлені відповідачкою до стягнення витрати на правничу допомогу є дещо завищеними, беручи до уваги заперечення сторони позивача стосовно розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що необхідно зменшити розмір витрат відповідачки на правову допомогу до суми 4000,00 грн, яка відповідатиме принципу розумності.

Оскільки розмір позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 задоволено судом на 33,35%, відсоток судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки становить 66,65% (100%-33,35%).

На підставі наведеного, на позивача покладається відшкодування відповідачці понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2666,00 гривень (4 000 х66,65 : 100).

Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 1009,96 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11,81,263,509-512,514,519 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики № 73459634 укладеного 20.09.2024 в розмірі 5375 гривень 00 копійок (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за основною сумою боргу -5000,00 грн; заборгованість за відсотками-375,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1009 гривень 96 копійок (одна тисяча дев`ять гривень 96 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2666 гривень 00 копійок (дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ( 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30, , реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»);

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2025

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО