Провадження № 2/521/4651/25
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

22 грудня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Гуревський В.К.

при секретарі Турава Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в сумі 61411,93 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2024 року Малиновським районним судом міста Одеси було відкрито провадження у справі за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 листопада 2024 року позовні вимоги було задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість станом на 01 січня 2024 року за опалення та гаряче водопостачання в сумі 61411,93 гривень, та судові витрати у розмірі 3028,0 гривень.

16 травня 2025 року за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 14 листопада 2024 року у справі №521/14831/24 за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було скасовано та справу Хаджибейським районним судом міста Одеси було призначено для розгляду.

Відповідачкою до суду було надано відзив, в якому нею було вказано про застосування строків позовної давності до нарахованої позивачем за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року відповідачу заборгованості у сумі 9522 грн 42 коп., з посиланням на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, відповідач у відзиві до суду вказала про те, що позивачем до позову було долучено «Реестр начислений и оплат по абоненту», який не є належним розрахунком заявленої в позовних вимогах суми заборгованості, а належного розрахунку, позивачем до його позову до суду долучено не було.

Так, відповідачем, зокрема, було вказано, що в «Реестре начислений и оплат по абоненту»: позивачем за 31 день січня 2021 року, за наявної площі квартири розміром 59,2 кв. м. за опалення відповідачці до оплати було вказано суму - 1483 грн 38 коп.;

- за 28 днів лютого 2021 року згідно «Реєстру…» за опалення тієї ж квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було зазначено до оплати суму - 1566 грн 05 коп.;

- за 13 днів листопада 2021 року згідно «Реєстру...» за опалення тієї ж квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було вказано до оплати суму - 1752 грн 39 коп.;

- за 31 день грудня 2021 року за тими ж показниками, за опалення тієї ж квартири, позивачем відповідачці було нараховано до оплати суму - 6529 грн 38 коп.;

- за 31 день січня 2022 року згідно «Реєстру…» за опалення тієї ж квартири розміром 59,2 кв. м., відповідачці було вказано до оплати суму, в розмірі - 5582 грн 43 коп.;

- за 28 днів лютого 2022 грн згідно «Реєстру...» за опалення тієї ж квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було нараховано до оплати суму, в розмірі 4039 грн 48 коп.;

- за 31 день березня 2022 року згідно «Реєстру…» за опалення тієї ж квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було вказано до оплати суму - 4831 грн 48 коп.;

- за 19 днів листопада 2022 року за тими ж показниками, за опалення квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було нараховано до оплати суму - 2280 грн 99 коп.;

- за грудень 2022 року, за тими ж показниками, згідно «Реєстру...» за опалення тієї ж квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було вказано до оплати суму - 4328 грн 19 коп.;

- за 31 день січня 2023 року, згідно «Реєстру…» за опалення квартири, розміром 59,2 кв. м., відповідачці було нараховано до оплати суму, у розмірі - 4896 грн 87 коп.;

- за 28 днів лютого 2023 року, за тими ж показниками, за наявної площі квартири розміром 59,2 кв. м., за опалення відповідачці було вказано до оплати суму - 4599 грн 89 коп.;

- за 31 день березня 2023 року, за тими ж показниками згідно «Реєстру…» за опалення тієї ж квартири, відповідачці було нараховано до оплати суму - 3852 грн. 20 коп.

При цьому, відповідач у відзиві звернув увагу на те, що яким чином були розраховані вказані позивачем суми боргу за зазначені ним місяці з наданого позивачем «Реєстру..,» не можливо зрозуміти; розрахунки за всі місяці, за які було заявлено позивачем про заборгованість, до позову позивачем не долучено, з указаних позивачем цифр не можливо вирахувати вказані відповідачу суми до сплати.

Зважаючи на наведене, за клопотанням відповідача 17 червня 2025 року ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси постановлено:

Витребувати з КП «Теплопостачання міста Одеси», ЄДРПОУ-34674102, ІПН 14 вул. Балківська, 1-Б м. Одеса 65101 (адреса для зв`язку вул. Варненська, 27, м. Одеса, 65101), завірені належним чином наступні документи:

1. Завірені належним чином копії рішень органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на теплопостачання в м. Одесі та Тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, що надаються для категорій споживачів «населення» за адресою: АДРЕСА_1 за кожний опалювальний період років, за які позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу, а саме за період:

- з листопада 2019 року по квітень 2020 року (включно);

- з листопада 2020 року по квітень 2021 року (включно);

- з листопада 2021 року по березень 2022 року (включно);

- з листопада 2022 року оо березень 2023 року (включно);

2. Обґрунтовані розрахунки боргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за кожний місяць в період:

- з листопада 2019 року по квітень 2020 року (включно);

- з листопада 2020 року по квітень 2021 року (включно);

- з листопада 2021 року по березень 2022 року (включно);

- з листопада 2022 року оо березень 2023 року (включно).

Ухвалу для виконання було направлено до КП «Теплопостачання міста Одеси».

На виконання Ухвали Хаджибейського (Малиновського) районного суду міста Одеси, від 17 червня 2025 року про витребування з КП «Теплопостачання міста Одеси», доказів, комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» до суду було надіслано така відповідь.

Через електронний кабінет 26.06.2025 року (вх. № 42309/25) представником позивача направлено до суду «Клопотання про витребування доказів», в вимогах якого не порушуються питання про витребування, а вказано, що це на «виконання ухвали суду, від 17.06.2025 року», та, посилаючись на ч. 1 ст. 84 ЦПК України, представником позивача вказано, що «витребування доказів судом можливе лише, якщо учасник справи не має можливості самостійно їх отримати», також вказано, що саме «відповідач не надає жодного обґрунтованого розрахунку».

Тобто, замість того, щоб виконати ухвалу суду, представник позивача заявив про обов`язок «обґрунтованого розрахунку» відповідача.

Також, у цьому ж «Клопотанні…» до суду представником позивача вказано, що «на виконання ухвали суду про витребування доказів надаємо відповідні документи та додаткові пояснення з відповідним розрахунком».

Проте, тих «додаткових пояснень» та тих «відповідних розрахунків», не було додано до означеного «Клопотання…».

Крім того, всупереч ч. 7 ст. 43 ЦПК України до суду не надано доказів надсилання відповідачу копії поданого до суду «Клопотання про витребування доказів» від 26.06.2025 року (вх. № 42309/25).

26.06.2025 року (вх. № 42324/25) представником позивача через електронний кабінет направлено до суду «Додаткові пояснення у справі», в яких представником позивача було вказано наступне: «згідно з вашою шановною ухвалою, наша організація була люб`язно (а може, й не дуже) запрошена надати копії рішень щодо тарифів на теплову енергію з 2019 по 2023 роки. Ми, як сумлінні слуги тепла, несемо ці документи, мов термостійкий пророк - на паперових свитках і в електронних формах», дальше цим же представником вказано, що «пошук не потребує магії. Лише клавіатури і трохи здорового глузду. Наш розрахунок боргу - точний, як маятник у башті…», також вказано, що «Місце заборгованості - квартира АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_4 . Тепло, як і борг, не має звички гуляти по чужих помешканнях. Документи додаємо: копії рішень, тарифів, нормативів та розрахунок - усе ретельно зібрано, упорядковано та без жодного чаклунства».

Проте, тих заявлених документів: «копії рішень, тарифів, нормативів та розрахунок» до «Додаткових пояснень…» представником позивача долучено не було.

Крім того, всупереч ч. 7 ст. 43 ЦПК України до суду не надано доказів надсилання відповідачу копії цих поданих до суду «Додаткових пояснень у справі» від 26.06.2025 року.

27.06.2025 року (вх. № 42546/25) від представника позивача через електронний кабінет було направлено до суду чергові «Додаткові пояснення у справі», в яких вказано про таке: «вхідна дата: 26.06.2025… Існують речі в цьому світі, які не змінюються... Цей текст не стосується предмета розгляду справи № 521/14831/24 та надано помилково…прошу вважати вказаний текст таким, що не подавався, та не включати його до матеріалів справи».

При цьому, всупереч ч. 7 ст. 43 ЦПК України до суду не надано доказів надсилання відповідачу копії цих поданих до суду «Додаткових пояснень у справі», від 27.06.2025 року.

27.06.2025 року (вх. № 42548/25) через електронний кабінет представником позивача до суду було направлено «Заяву… », в якій представник позивача вказала, що позовні вимоги підтримує та «інших заяв» немає.

27.06.2025 року (вх. № 42646/25) через електронний кабінет позивач направив до суду «Заяву на виконання ухвали суду», в якій представником позивача вказано те ж саме, що і було нею вказано у її «Клопотанні про витребування доказів» (вх. № 42309/25 від 26.06.2025).

При цьому, до суду не надано доказів надсилання іншому учаснику справи відповідачу, копії чергової «Заяви на виконання ухвали суду», від 27.06.2025 року (вх. № 42646/25).

До суду надані нормативні матеріали щодо обґрунтування тарифів на теплопостачання (а. с. 135-141). В іншій частині ухвала суду не виконана.

11.09.2025 року (вх. № 60232/25) представником позивача через електронний кабінет направлено до суду чергові «Додаткові пояснення у справі», в яких представник позивача вказав про те, що «відповідачем не надано жодних розрахунків…».

Докази надсилання іншому учаснику справи відповідачу копії цих «Додаткових пояснень у справі» від 11.09.2025 року (вх. № 60232/25) суду не надано.

Згідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, то в такому випадку учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Проте, всупереч наведеному, подаючи щоразу до суду в електронній формі заяви по справі, позивач щоразу не надавав до суду доказів надсилання таких матеріалів іншому учаснику справи відповідачу.

Таким чином, як вбачається з наведеного, позивач ухвалу суду від 17 червня 2025 року, якою було витребувано з КП «Теплопостачання міста Одеси» завірених належним чином розрахунків боргу ОСОБА_1 з надання їй послуг з постачання теплової енергії за кожний місяць, за які позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу, не виконано.

У зв`язку з чим, суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи позивачу можливість і час виконати ухвалу суду від 17 червня 2025 року належним чином та надати до суду обґрунтовані розрахунки боргу ОСОБА_1 з надання їй послуг з постачання теплової енергії за кожний місяць, за які позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу.

Замість належного виконати ухвалу суду сторона позивача щоразу надавала до суду заяви, клопотання, зміст яких судом досліджено детально що наведено вище, з чого виплаває, що вони не відносяться до вимог позову, а належний розрахунок щодо заявлених позивачем щомісячних сум до стягнення на виконання ухвали суду від 17.06.2025 року надано не було.

За повідомленням відповідача позивач не повідомив суд та не надав до суду доказів того, що за заочним рішенням суду від 14 листопада 2024 року у справі №521/14831/24 через виконавчу службу з рахунків відповідачки в АТ «ПриватБанку» в період з 15.04.2025 до скасування заочного рішення суду вже стягнута з відповідачки ОСОБА_1 сума боргу.

Відповідачкою ОСОБА_1 до суду надано копії матеріалів виконавчого провадження.

Згідно відповіді приватного виконавця на заяву ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП №77822773 та Довідки приватного виконавця про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 коштів за заочним рішенням суду від 14 листопада 2024 року у справі №521/14831/24 за АСВП №77822773, з ОСОБА_1 було стягнуто кошти на загальну суму 19188,54 грн.

Таким чином, 16 травня 2025 року заочне рішення суду було скасовано, позивач не повідомив про це виконавця та згодом не повідомив суд про стягнення виконавцем за цим заочним рішенням суду на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» з відповідачки ОСОБА_1 кошти у загальній сумі 19188,54 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні, від 7 липня 1989 року, у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно із нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Проте, у разі залишення заяви без розгляду (у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів), у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору не повертається. Отже, у відповідності до вказаного, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 3028,0 гривень, поверненню не підлягає.

Судом роз`яснюється, що у зв`язку з тим, що позивачем стягнуто по справі № 521/14831/24 з відповідачки кошти за АСВП № 77822773 у розмірі 19188,54 грн, вказане заочне рішення суду скасовано, постановою виконавця закінчено вказане виконавче провадження та виконавчий лист повернуто до суду, то стягнуті з відповідачки кошти за АСВП №77822773 у розмірі 19188,54 грн, підлягають поверненню відповідачці.

Оскільки по справі позов залишається без розгляду, то відповідач має право стягнути зазначені кошти в судовому порядку.

Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання станом на 01 січня 2024 року в сумі 61411,93 гривень - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Ухвалу складена, підписана та проголошена в судовому засіданні 22 грудня 2025 року.

Суддя В.К.Гуревський