справа № 208/3297/25
провадження № 2/208/2617/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

За участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 208/3297/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Заводського районного суду міста Кам`янського від представника АТ «А-БАНК» надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

09.02.2021 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір AN31CT27, щодо надання останній кредиту в розмірі 55000.00 грн. строком на 39 місяців (тобто до 08.05.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору.

У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 55000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 08.05.2024 року, терміном на 39 місяці.

Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 50.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн.

Станом на 13.03.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 72722.44 грн., яка складається з:

-43391.55 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

-29330.89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025 року, цивільну справу №208/3297/25 передано до провадження судді Величко О.В.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

24.04.2025 року адвокат Індутний-Шматько С.М., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що Банком до позовної заяви долучено додатки у копіях, якими є копії Заяви Клієнта № AN31CT27 від 09-02-2021 року та Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» без будь-яких підписів Відповідача і з підписом і печаткою Банку нанесеними методом копіювання. Жоден з вищевказаних документів Відповідачем не підписаний і ні в «паперовому», ні в «електронному» вигляді їй не надавався. Тобто Банком виконано документи самостійно і надано їх Суду як нібито погоджені умови кредитного договору. Однак дані докази є недостовірними і не відповідають письмовій формі правочину, яка передбачає волевиявлення і підписи обох Сторін, як і не відповідають імперативним вимогам до електронного документа. Документи не підписані і не погоджені Відповідачем не можуть вважатися частиною укладеного Сторонами договору і застосовуватись до правовідносин Сторін, оскільки не відповідають письмовій формі правочину.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідач ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналам та достовірність їх як доказів, з урахуванням того, що єдиним можливим доказом дотримання письмової форми (незалежно, паперової чи електронної) є оригінал кредитного договору.

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Всі умови, встановлені Банком в односторонньому порядку без реального ознайомлення Відповідача та без погодження їх Відповідачем у письмовій формі, імперативній для кредитного договору, є несправедливими та нікчемними. Подані Банком роздруківки копій текстів без електронних чи власноручних підписів Відповідача не мають юридичної сили електронних документів і не можуть бути використані як докази.

Первинних документів про фактичне отримання та використання Відповідачем кредитних коштів Банком не надано і з наданої Банком виписки воно також не спостерігається. Копія наданого Банком Меморіального ордера N TR.16652729.23140.69066 від 09.02.2021 р. про перерахунок кредитних коштів на рахунок НОМЕР_1 не містить ні підпису Відповідача яка зазначена ПЛАТНИКОМ (а не отримувачем коштів, в графі «отримувач» вказано «Онлайн кеш кредит» і код ЄДРПОУ самого Банку!) , ні підпису уповноваженого працівника і печатки самого Банку, ні відмітки про фактичне проведення платежу . У наданій Банком Виписці по кредиту надходження коштів у сумі 55000,00 грн. у дату 09.02.2021 р. та подальше розпорядження Відповідачем ними у спосіб безготівкових витрат чи зняття готівки не відображені. Відповідно до Виписки Банком самостійно списуються на власну користь якісь суми. Первинних документів про фактичне отримання Відповідачем кредитних коштів та їх використання (зняття готівкою, купівлю товарів тощо) немає. Такий спосіб розрахунків не можна вважати фактичним отримання Відповідачем коштів Банку.

Просить у задоволенні позову Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості відмовити.

14.05.2025 року представник АТ «А-Банк» - Ковальчук О.Ю. подала до суду відповідь на відзив. Зазначила, що даний відзив не підлягає взяттю до уваги, а позов підлягає задоволенню. Відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 28.01.2020 р. в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєдналася до них та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку.

В подальшому, перебуваючи клієнтом Банку Відповідач скористався додатковою послугою Банку - Швидка готівка. Відповідно до умов даної послуги, Відповідач з допомогою сервісу А24 уклав в електронній формі з Банком додатковий кредитний договір № AN31CT27 від 09 лютого 2021 року на суму в розмірі 55 000, 00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 50% на рік.

Договір (Заява) про надання послуги Швидка готівка № AN31CT27 від 09.02.2021 року (в якій зазначені всі умови договору, у тому числі і процентна ставка) підписаний Відповідачем простим електронним підписом за ідентифікатором номеру фінансового телефону Відповідача (який, в свою чергу було зазначено Відповідачем при підписанні Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг).

Щодо отримання Відповідачем копії кредитного договору Швидка готівка № AN31CT27 від 09.02.2021 року, то зазначаємо, що відповідно до п.10 договору підписаного Відповідачем, примірники договору ним були отримані.

У п.7 Заяви Клієнта №AN31CT27 від 09.02.2021 року зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту.

Просить задовольнити позовні вимоги АТ А-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 року, цивільну справу №208/3297/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г., у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку.

Ухвалою суду від 27.06.2025 року цивільну справу № 208/3297/25 суддею Гречаною В.Г. прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 26.08.2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індутного-Шматько С.М. про витребування доказів задоволено частково.

17.09.2025 року до суду від АТ "Укцент - Банк" надійшли докази - копії документів.

В судове засідання сторони не з`явились. Надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

28.01.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент Банк» підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «А-Банк».

09.02.2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент Банк» підписано заяву клієнта № AN31CT27 від 09.02.2021 року, відповідно до якої сума кредиту 55000,00 грн., строку кредиту 36 міс., процентна ставка 50%.

Заява підписана простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_2 .

09.02.2021 року відповідачем підписано простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_2 паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», у якому зазначені ті ж самі умови, що й у договорі.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 09.02.2021 року, станом на 13.03.2025 року загальна заборгованість складає 72722.44 грн., яка складається з:

-43391.55 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

-29330.89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.

Відповідно до меморіального ордеру № TR.16652729.23140.69066 від 09.02.2021 року, платником зазначено ОСОБА_1 , отримувачем онлайн кеш-кредит, грошовий перерахунок на суму 55000,00 грн.

Відповідно до виписки по картці ОСОБА_1 від 03.09.2025 року встановлено, що остання користувалась кредитним лімітом, здійснювала зняття грошей, поповнювала рахунок.

Відповідно до довідки АТ «А-Банк», а саме виписки по картці НОМЕР_3 за період 09.02.2021 02.09.2025 року встановлено, що рахунок ОСОБА_1 09.02.2021 року було поповнено на 55000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч.2 ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1ст.509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ч.1ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1ст.610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ч.1ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1ст.629ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст.1055 ЦК України).

За змістомст.634 ЦК України,договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо твердження відповідача про недійсність електронного підпису.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятоюстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннямистатті 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першоюстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного абоГосподарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першоїстатті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінаціяцифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).

Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Отже, кредитний договір від 09.02.2021 року укладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач ОСОБА_1 28.01.2020 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк».

09.02.2021 року відповідач підписав заяву клієнта № ABH0CT53187303 від 09.02.2021 року та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», таким чином погодившись з тим, що ця Анкета-заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

З підписанням вищезазначених документів між сторонами виникли договірні (кредитні) відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків.

Станом на 13.03.2025 АТ «Акцент-БАНК» нарахована заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором у сумі 72722,44 грн.

Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач прийняв всі права та обов`язки, встановлені у Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме: користуючись кредитними коштами, що підтверджується матеріалами справи (зокрема розрахунком заборгованості), він фактично висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором не виконував належним чином, чим допустив заборгованість перед позивачем.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Натомість, доказів погашення заборгованості за кредитом відповідач не надав, а відтак позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 72722, 44 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, , рах. № НОМЕР_5 , МФО 307770) заборгованість за кредитним договором № AN31CT27 від 09.02.2021 року у розмірі 72 722 (сімдесят дві тисячі сімсот двадцять дві) гривні 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, , рах. № НОМЕР_5 , МФО 307770) судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк», юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.Г.Гречана