печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 757/17144/25-ц, виданого 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

5 грудня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій останній просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва у цивільній справі № 757/17144/25-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам у розмірі 24 359,86 грн., інфляційних втрат в розмірі 2018,16 грн., 3% річних в розмірі 425,32 грн., відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 3026,48 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 3 998 грн.;

- стягнути з ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 33 827,82 як безпідставного отримані стягувачем від боржника за виконавчим листом, виданим 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/17144/25-ц

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича повернути ОСОБА_1 грошові коти у розмірі 3616,70 грн., з яких: 3382,78 грн. - основна винагорода приватного виконавця, 233,92 грн. - витрати виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 по справі №757/17144/25-ц позовні вимоги ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» заборгованість по внескам та платежам у розмірі - 24 359,86 грн., інфляційні втрати в розмірі - 2018,16 грн. та 3% річних в розмірі - 425,32 грн., відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі - 3026,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі - 3 998 грн.

З метою виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року у справі № 757/17144/25-ц, ОСОБА_1 добровільно сплатила на користь ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» суму коштів у розмірі 33 844,87 грн., з яких: 24 359,86 грн. - основна сума боргу; 2018,16 грн. - інфляційні втрати 425,32 грн. - 3% річних; 3026,48 грн. - витрати зі сплати судового збору; 998,00 грн. - витрати на правничу допомогу, що підтверджується квитанцією №- від 19.09.2025 року.

28.11.2025 ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ "НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР" заборгованості по внескам та платежам у розмірі 24 359,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 2018,16 грн., 3% річних в розмірі 425,32 грн., 3026,48 грн. - витрати зі сплати судового збору, 3998,00 грн. - витрати на правничу допомогу.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем на підставі заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» Кобзаренка Д.Ю. про примусове виконання виконавчого листа № 757/17144/25-ц, виданого 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва, відкрите 04.12.2025 виконавче провадження за № НОМЕР_1.

Боржником в межах зазначеного виконавчого провадження було сплачено суму коштів у розмірі - 37 444,52 грн., з яких: 37 968,74 грн. (відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року по справі № 757/17144/25-ц); 3382,78 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 233,92 грн. - витрати виконавчого провадження.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 по справі №757/17144/25-ц позов ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» заборгованість по внескам та платежам у розмірі 24 359,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 2018,16 грн. та 3% річних в розмірі 425,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» 3026,48 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 998 грн.

12 вересня 2025 року представник ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» Кобзаренко Д.Ю. звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа по справі №757/17144/25-ц.

Відповідно до квитанції №- від 19.09.2025 встановлено, що ОСОБА_1 перерахувала на користь ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» грошові кошти у розмірі 33 844,87 грн. з призначеним платежу: «сплата заборгованості відповідачем ОСОБА_1 по внескам та платежам в ОСББ відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва щодо справи № 757/17144/25-ц від 10 червня 2025 року у розмірі 33 844,87 грн. ….».

28 листопада 2025 року Печерський районним судом місті Києва видано виконавчий лист у справі № 757/17144/25-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» заборгованість по внескам та платежам у розмірі 24 359,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 2018,16 грн., 3% річних в розмірі 425,32 грн., 3026,48 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 998 грн.

4 грудня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/17144/25-ц, виданого 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва.

Крім цього, згідно квитанції № DEB7471_0 від 04.12.2025 встановлено, що ОСОБА_1 перерахувала на користь приватного виконавця Артемчука Т.В. грошові кошти у розмірі 37 444,52 грн. з призначенням платежу: Сплата боргу за виконавчим провадженням № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`активності.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У своїй Постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 2-4671/11, Верховний досліджував питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Верховний Суд поділив підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Зокрема, Верховний Суд до матеріально-правових підстав відносить: добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (фактичне вибуття стягувача).

Суд повинен вирішувати це питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пов`язане з питанням законної сили судового рішення, одним з проявів якої є реалізованість судового рішення. Звісно, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання на всій території України. Проте, у разі припинення матеріально-правового обов`язку стягувача, припиняється і дія реалізованості рішення суду. Захисту підлягають ті права, які об`єктивно існують на час здійснення цього процесу.

За змістом роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 01.07.2015 року, підставами, які передбачені ст.432 ЦПК України для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові. До процесуально-правових підстав відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу, а до матеріально-правових підстав відносяться випадки відсутності зобов`язання боржника через його припинення, добровільне виконання боржником обов`язку поза межами виконавчого провадження, зарахуванням зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання тощо.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється вже на завершальній стадії юрисдикційної діяльності стадії виконання судового рішення. Сутність цієї процедури має тісний зв`язок з сутністю виконавчого провадження.

В даному випадку дослідженню підлягають питання співвідношення виконавчого процесу та матеріального права, що підлягають захисту. Верховний суд у своїй постанові від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц, зазначає: «Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15.11.2020 у справі № 752/2391/17, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний. У пункті 4 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим, у разі, якщо виконавчий лист вже і пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі. Таким чином, передбачених Законом № 606-ХІV обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається».

Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа, виданого Печерським районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги про стягнення з ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» грошові коштів у розмірі 33827,82 грн., слід зазначити наступне.

У статті 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності обов`язкових умов: отримання позивачем від відповідача в порядку виконання рішення майна чи грошових коштів; виконане рішення скасоване вищестоящим судом повністю або змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі № 753/21211/20, провадження № 61-20342св21).

Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні з ОСББ «НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ ДВІР» безпідставно одержаних коштів.

Щодо вимоги боржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3616,70 грн., з яких: 3382,78 грн. - основна винагорода приватного виконавця, 233,92 грн. - витрати виконавчого провадження,слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, вимога боржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича повернути ОСОБА_1 грошові кошти задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись з відповідною позовною заявою до суду про стягнення безпідставно набутих коштів.

Керуючись ст. 353, 432 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 757/17144/25-ц, виданого 28.11.2025 Печерським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л. Бусик