Справа № 450/1372/25 Провадження № 2/450/1380/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс» про розірвання договору та стягнення збитків,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову(позиція позивача): представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору про будівництво та передання функцій замовника №4/4, укладеного 24.02.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Девелоперська компанія Валенс», стягнення з відповідача збитків у розмірі 968 752,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Девелоперська компанія Валенс» було укладено договір про будівництво та передання функцій замовника №4/4. Відповідно до умов договору, відповідач взяв на себе зобов`язання за замовленням позивача побудувати та передати йому котеджний будинок, результати інших робіт, а також вчинити за дорученням позивача ряд фактичних та юридичних дій, направлених на набуття та реєстрацію за позивачем права власності на котеджний будинок. Відповідно до п.п.2.1. договору про будівництво, замовник замовляє у забудовника виконання комплексу робіт по будівництву об`єкта на земельній ділянці, розробці відповідної проектної документації, а також по документальному оформленню права власності замовником на завершений та прийнятий в експлуатацію об`єкт будівництва, а замовник зобов`язується здійснювати оплати за вказані роботи згідно графіку платежів відповідно до додатку № 1 до Договору. При цьому об`єктом будівництва є котедж, що має бути збудований разом з інженерними мережами, благоустроєм та іншими необхідними згідно з проектом роботами на земельній ділянці 0,0419 га, кадастровий номер :01:001:1140, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Зубра, що належить замовнику на правах власності на підставі відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 2.2. договору про будівництво, вартість послуг забудовника становить 1 549 478,00 гривень, що на дату укладення цього Договору відповідно комерційного курсу продажу гривні до долару США еквівалентно 57 050 доларам США. Згідно з п. 3.5.3 договору на будівництво, здача будівельного об`єкта в експлуатацію мала відбутися не пізніше 31 травня 2019 року. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором на будівництво, не збудував котедж та не здав його в експлуатацію, а також не повернув кошти, отримані на виконання замовлення, а тому позивач просить суд розірвати договір та стягнути збитки у розмірі сплачених ним коштів в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №4/4 про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018. Відповідно до умов договору, відповідач взяв на себе зобов`язання за замовленням позивача побудувати та передати йому котеджний будинок, результати інших робіт, а також вчинити за дорученням позивача ряд фактичних та юридичних дій, направлених на набуття та реєстрацію за позивачем права власності на котеджний будинок.

Відповідно до п.п.2.1. договору про будівництво, замовник замовляє у забудовника виконання комплексу робіт по будівництву об`єкта на земельній ділянці, розробці відповідної проектної документації, а також по документальному оформленню права власності замовником на завершений та прийнятий в експлуатацію об`єкт будівництва, а замовник зобов`язується здійснювати оплати за вказані роботи згідно графіку платежів відповідно до додатку № 1 до Договору. При цьому об`єктом будівництва є котедж, що має бути збудований разом з інженерними мережами, благоустроєм та іншими необхідними згідно з проектом роботами на земельній ділянці 0,0419 га, кадастровий номер :01:001:1140, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Зубра, що належить замовнику на правах власності на підставі відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер: 115229557 від 24.02.2018.

Пунктом 2.2. договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018 та графіком платежів, що є додатком № 1 до договору, встановлено, що замовник здійснює повну попередню оплату робіт та послуг, які надаються виконавцем. Так, вартість послуг забудовника становить 1 549 478,00 гривень, що на дату укладення цього Договору відповідно комерційного курсу продажу гривні до долару США еквівалентно 57 050 доларам США. Оплата має бути проведена шляхом перерахування платежів на банківський рахунок Забудовника р/р № НОМЕР_1 в ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, одержувач ТзОВ Девелоперська компанія Валенс в строки, зазначені в графіку платежів у Додатку № 1.

Відповідно до п.11.2. договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018, одностороннє розірвання даного договору не допускається. Договір може бути строково припинено (розірвано) тільки за згодою сторін або за рішенням суду.

Відповідно до п.11.3. договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018, у разі, якщо забудовник з незалежних від нього причин не зможе фактично приступити до виконання підготовчих робіт (включаючи, але не обмежуючись: протидія громадськості; перешкоди, створювані державними органами; наявність на території будівельного майданчика об`єктів або технічних (інженерних) споруд (мереж), які перешкоджають будівництву, тощо) та/або якщо Забудовник не може отримати Містобудівні умови та обмеження у звичайні розумні строки, забудовник повідомляє замовника про розірвання цього Договору шляхом направлення замовнику рекомендованого листа. В такому випадку даний Договір вважається розірваним з моменту направлення такого листа. При цьому, Забудовник зобов`язаний повернути Замовнику кошти, отримані на виконання цього Договору, та викупити земельну ділянку (кадастровий номер: :01:001:1140 у Замовника за суму, еквівалентну 24 450 доларам в національній гривні України, згідно з комерційним обмінним курсом української гривні до долара США (курс продажу), на дату внесення коштів. При дотриманні зазначеної умови сторони звільняються від взаємних претензій щодо виконання умов цього Договору.

Позивач належним чином виконав зобов`язання із попередньої оплати відповідно до умов договору та передання функцій замовника від 24.02.2018 та графіку платежів, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 968 752,00 грн. На підтвердження цього позивачем долучено до позовної заяви такі копії платіжних доручень з переказу коштів на рахунок відповідача: 1) Платіжне доручення № від 01.03.2018 на суму 438307,00 грн; 2) Платіжне доручення № від 22.03.2018 на суму 39 660,00 грн; 3) Платіжне доручення № від 06.04.2018 на суму 39 225,00 грн; 4) Платіжне доручення № від 03.05.2018 на суму 39 225,00 грн; 5) Платіжне доручення № від 26.06.2018 на суму 39 330,00 грн; 6) Платіжне доручення № від 11.07.2018 на суму 39 420,00 грн; 7) Платіжне доручення № від 15.08.2018 на суму 41 415,00 грн; 8) Платіжне доручення № від 07.09.2018 на суму 42 510,00 грн; 9) Платіжне доручення № від 02.10.2018 на суму 42 345,00 грн; 10) Платіжне доручення № від 08.11.2018 на суму 42 120,00 грн; 11) Платіжне доручення № від 11.12.2018 на суму 41 955,00 грн; 12) Платіжне доручення № від 28.12.2018 на суму 41 775,00 грн; 13) Платіжне доручення № від 13.02.2019 на суму 40 845,00 грн; 14) Платіжне доручення № від 25.03.2019 на суму 40 620,00 грн.

Згідно з п. 3.5.3 договору на будівництво, здача будівельного об`єкта в експлуатацію мала відбутися не пізніше 31 травня 2019 року.

Як зазначила сторона позивача та не спростував відповідач, останній не виконав умов договору та не здав будівельного об`єкту в експлуатацію у строки, передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі.

Відповідно до ч. 1 статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Так судом встановлено, що між сторонами існують спірні матеріально-правові відносини, які виникли на підставі змішаного договору, що містить елементи договорів будівельного підряду та договору доручення.

Статтею 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків визнано, зокрема, договори та інші правочини, а також положення актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Під час розгляду справи судом встановлено, що об`єкт будівництва наразі не побудований та не зданий в експлуатацію.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідач порушив свої зобов`язання та не здав будівельний об`єкт в експлуатацію у строк, передбачений договором не пізніше 31.05.2019 року, суд вважає, що зазначена обставина є істотним порушенням договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018 року.

Зазначені позивачем обставини, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, щодо значного порушення строків здачі будівельного об`єкта в експлуатацію, на думку суду, є істотним порушенням відповідачем умов укладеного договору.

Дані обставини свідчать про те, що позивачу було завдано такої шкоди, за якої він значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018 року. Таким чином, фактично досягти мети, задля якої укладався договір набуття права власності на котедж, неможливо.

А тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про розірвання договору про будівництво та передання функцій замовника від 24.02.2018 року в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та стягнення сплачені на виконання умов вищезазначеного договору позивачем грошових коштів у повному обсязі, зважаючи на порушення відповідачем строків виконання договору.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до приписів п.13 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

До матеріалів справи долучено договір про надання професійної правничої допомоги №3/10-1 від 10.03.2025, відповідно до якого встановлена фіксована сума гонорару у розмірі 30 000,00 грн за усі послуги з представництва клієнта в суді першої інстанції; акт прийому-передачі наданих послуг від 03.07.2025 згідно з договором про надання професійної правничої допомоги №3/10-1 від 10.03.2025; квитанція про оплату юридичних послуг адвокатського гонорару № від 13.03.2025 на суму 15 000,00 грн.

Відповідно до п.2.2. договору про надання професійної правничої допомоги №3/10-1, адвокатська правова допомога (юридичні послуги) полягає у наданні Клієнту послуг щодо представництва у судовому спорі з ТОВ «Девелоперська компанія Валенс» про розірвання договору про будівництво та передання функцій замовника №4/4 від 24.02.2018.

Відповідно до п.п.6.1.-6.3. договору про надання професійної правничої допомоги №3/10-1, винагорода адвоката за надання послуг згідно цього Договору визначена сторонами згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для Клієнта та його господарської діяльності, а саме шляхом встановлення фіксованої суми гонорару у такому розмірі: 30 000, 00 грн за усі послуги з представництва Клієнта в суді першої інстанції та пов`язані із такими. Частина гонорару в розмірі 15 000,00 грн за усі послуги з представництва Клієнта в суді першої інстанції сплачується Клієнтом одним або кількома платежами на рахунок Бюро не пізніше, ніж у п`ятиденний строк з дня укладення цього Договору. Частина гонорару в розмірі 15 000,00 грн за усі послуги з представництва Клієнта в суді першої інстанції сплачується Клієнтом одним або кількома платежами на рахунок Бюро не пізніше, ніж у п`ятиденний строк з дня ухвалення кінцевого рішення по справі.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В акті №1 прийому-передачі наданих послуг від 03.07.2025року зазначено, що до складу наданої правової (правничої) допомоги включається: консультація клієнта та надання інформації правового характеру, пошук, вибірка та аналіз правових позицій Верховного суду, написання позовної заяви, підготовка до подання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) передбачено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 викладено такий правовий висновок: адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Застосовуючи наведені правові висновки, а також надаючи правову оцінку наданим стороною відповідача доказам щодо компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в частині консультація клієнта та надання інформації правового характеру, пошук, вибірка та аналіз правових позицій Верховного суду із урахуванням правового висновку у справі № 534/14/20 щодо реальності (дійсності та необхідності) витрат на правничу допомогу, такі витрати фактично охоплюються змістом наданої послуги із складання позовної заяви.

Таким чином з врахуванням викладеного, беручи до уваги обставини цієї справи, наявні у ній докази, з урахуванням співмірності, необхідності та обсягу наданої позвачеві правничої допомоги, суд приходить до висновку, що стороною позивача підтверджено витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 76-82, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 282, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Валенс груп» про розірвання договору та стягнення збитків задоволити.

Розірвати договір про будівництво та передання функцій замовника №4/4, укладений 24.02.2018 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс».

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс» на користь позивача ОСОБА_1 суму сплачених за договором коштів у розмірі 968 752,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс» на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 9 687,52 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Валенс» , Львівська область, Львівський район, с. Зубра, вул. І. Франка, 81.

Повний текст рішення складено 26.11.2025 року.

СуддяН. Б. Добош