КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/3326/25-ц Головуючий у суді першої інстанції - Ільєва Т.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №42720 від 08.09.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., поверненути стягнуті кошти в межах виконавчого провадження у розмірі 5 212,04 грн та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконавчий напис №42720 від 08.09.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 суму стягнутих коштів в межах виконавчого провадження №63803085 у розмірі 5 212,04 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3028 грн.

Разом з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись із таким рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що факт понесення витрат на правову допомогу та їх розмір підтверджуються належними та достатніми доказами, тому суд безпідставно відмовив позивачці у стягненні цих витрат.

В частині розгляду справи по суті заявлених вимог рішення суду сторонами не оскаржувалось, тому апеляційному перегляду в межах даного провадження не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частинам 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції позивачка надала: договір про надання правничої допомоги №04/12/2024-ЦС від 04 грудня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Таштановою О.Г. (а.с. 20-21), додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №04/12/2024-ЦС від 04 грудня 2024 року (а.с. 22), акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №04/12/2024-ЦС від 04 грудня 2024 року (а.с. 19), довідку про обсяг виконаних робіт (а.с. 18).

Додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги №04/12/2024-ЦС від 04 грудня 2024 року визначена вартість послуг адвоката, зокрема, складання позовних заяв, письмових клопотань - 1000 - 4000 грн.

Відповідно до приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Таштановою О.Г. надано, а ОСОБА_1 отримано наступні послуги: складання позовної заяви - 3500 грн, складання заяви про забезпечення позову - 1500 грн. Всього 5000 гривень.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків падання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та па підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою:,

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі з протилежною стороною). При цьому, норми статей 137. 141 ЦПК України спрямовані саме на захист прав та інтересів учасників судових процесів, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість учасників отримати відшкодування понесених витрат, на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому судові витрати, понесені позивачем, мають бути відшкодовані йому за рахунок відповідача.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Суд вказаного не урахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відсутність заперечень з боку відповідача, колегія суддів доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу з ухваленням нового рішення про стягнення цих витрат.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесеніна праовову допомогу судові витрати у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома