ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О. Ф., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за № 4447950 від 27.09.2021, право вимоги за якими на підставі договорів факторингу перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 цивільну справу № 753/25649/25 передано для розгляду судді Сирбул О. Ф.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовні заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимогст. 175-177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 175 ч. 3 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Так, в позовній заяві не викладено обставин та не надано доказів щодо нарахування відсотків первісним кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН») з посиланням на умови кредитного договору та не викладено обставин з посиланням на докази (розрахунок заборгованості) по усім складовим кредитного боргу (тіла кредиту, відсотків, пені та штрафи), з відображенням даних про внесення платежів відповідачем первісному кредитору, тобто до відступлення права вимоги новому кредитору (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Виклад таких обставин з посиланням на умови договору та письмові докази є обов`язковим у кредитних справах, оскільки новий кредитор не звільняється від обов`язку доведення суми заборгованості, право на яку перейшло до нього та про стягнення якої він просить.

Таким чином, представнику позивача необхідно викласти обставини, з посиланням на докази та умови кредитного договору щодо періоду та відсоткової ставки, а також юридичної природи відсотків (за користування кредитом, за прострочення виконання зобов`язання, пеня тощо), які визначені позивачем до стягнення.

Представником позивача не викладено обставин та не надано докази щодо неналежного виконання (невиконання) відповідачем грошового зобов`язання, не зазначено обставини та не надано доказів скільки коштів та коли були ним внесені на виконання кредитного зобов`язання, що може бути відображено в розрахунку заборгованості, складеному кредитодавцем на день відступлення права вимоги.

Також позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують надання первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» грошових коштів відповідачу і відповідно до неї не додано докази, що підтверджують надання грошових коштів.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує такі обставини: Позикодавець перерахував Відповідачеві кошти на банківську картку і у нього наявна заборгованість, оскільки він не повернув кошти в установлений строк.

Позивач стверджує про факт надання (перерахування) Відповідачу кредиту (позик), проте не зазначає, які первинні докази підтверджують обставини перерахування коштів, не викладає обставин, на які банківські картки, що належать Відповідачу, були перераховані кредитні кошти, і які докази підтверджують, що відповідні банківські карти належать саме Відповідачеві.

Відсутність первинних документів, що підтверджують рух коштів за договором, повної та достовірної інформації про рух коштів унеможливлює розгляд спору по суті.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад, виписками за картковими рахунками за кредитним договором (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19)).

Згідно з ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони. Це означає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У даному випадку, Позивач, звертаючись до суду з вимогою стягнення заборгованості, зобов`язаний довести факт надання кредиту (позики) та розмір заборгованості.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (частини друга, четверта статті 83, частина перша статті 84 ЦПК України).

Отже, для підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитним договором (договором позики), тобто обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, Позивач зобов`язаний надати (та зазначити) первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", зокрема, ті, що містять відомості про належність банківської картки Відповідачеві та зарахування на його рахунок коштів, а у разі неможливості подати такі докази - заявити відповідне клопотання про витребування доказів.

Позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зокрема, щодо розрахунку процентів (пункт 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Зокрема, Позивач вказує, що прострочена заборгованість становить 27 512,50 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 22 512,50 грн заборгованість по нарахованим процентам; 0,00 заборгованість за пенею та/або штрафами; 0,00 заборгованість за комісіями; 0,00 - інфляційні збитки; 0,00 нараховані 3% річних. Розрахунок Позивача містить лише остаточні суми без будь-якої конкретики процентних ставок, кількості днів або інших параметрів, що унеможливлює перевірку його коректності.

Тобто, наданий Позивачем розрахунок не відповідає вимогам обґрунтованості. Хоча подати Суду саме обґрунтований розрахунок є його прямим процесуальним обов`язком Позивача.

За положенням ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином завіреній копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг цього документа.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, на підтвердження позовних вимог позивач надав до позову Додаток № 2 до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року, Реєстр боржників до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року, проте документ додано не в повному обсязі, а фрагментарно, окремі аркуші, а саме: 1, 8, 28. При цьому, відсутні підстави вважати копію цього документу витягом із документу, оскільки він належним чином як витяг не оформлений.

Також, на підтвердження позовних вимог позивач надав до позову Додаток № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року, Реєстр боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року том № 2, проте документ додано не в повному обсязі, а фрагментарно, окремі аркуші. При цьому, відсутні підстави вважати копію цього документу витягом із документу, оскільки він належним чином як витяг не оформлений.

На підтвердження позовних вимог позивач надав до позову статут ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», проте документ додано не в повному обсязі, а фрагментарно, окремі аркуші, а саме: 1, 2, 10, 15. При цьому, відсутні підстави вважати копію цього документу витягом із документу, оскільки він належним чином як витяг не оформлений.

Відповідно до п. 7.2 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру Times New Roman та шрифт розміром 1214 друкарських пунктів. Допустимо використовувати шрифт розміром 812 друкарських пунктів для друкування реквізитів «Довідкові дані про юридичну особу», «Код юридичної особи», «Відомості про виконавця документа», виносок, пояснювальних написів до окремих елементів тексту документа тощо. Для друкування реквізиту «Назва виду документа» можна використовувати розріджений шрифт розміром 1416 друкарських пунктів.

Як вбачається із поданих матеріалів позивачем, в обґрунтування своїх вимог, до позовної заяви надано суду ряд документів у копіях. Однак, деякі додатки до позовної заяви неналежної якості, а саме, дрібний шрифт, зокрема, додатки: Додаток № 2 до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року, Реєстр боржників до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року, Додаток № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року, Реєстр боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року том № 2.

Однак як встановлено судом, надані копії документів до позову є нечитабельними, з них неможливо встановити реквізити та зміст через дрібний шрифт, а також якість виготовлених копій, що в подальшому позбавляє суд можливості дослідити такі копії в якості доказів. Варто зауважити, що дані документи, серед іншого, є суттєвими та одними з основних доказів, які позивач надає в обґрунтування заявлених позовних вимог та має значення для вирішення даного спору по суті.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд зауважує, що дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Оскільки судом установлено невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення вказаних недоліків поданої заяви.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 95, 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором- залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання копії вказаної ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: