Справа № 199/1729/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засіданні Куземі О.Г.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гончаренко І.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра знаходиться вищевказана цивільна справа, яка після повернення із суду апеляційної інстанції була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 22 грудня 2025 року, до початку якого позивачем подано суду клопотання про призначення у справі судової психіатричної експертизи, на вирішення якої позивач просив поставити питання щодо ступеня тяжкості та грошового виразу розміру моральних страждань, які були завдані йому незаконною бездіяльністю посадових осіб відповідача у вигляді ненадання позивачу оригіналу другого акту інвентаризації від 10 та 17 січня 2025 року. Клопотання мотивовано необхідністю висновку експертизи для обґрунтування та підтвердження заявленої позивачем останньої позовної вимог про відшкодування моральної шкоди.

В підготовчому засіданні позивач вимоги свого клопотання підтримав, просив його задовольнити, а також до початку підготовчого засідання подав клопотання, в якому просив суд звільнити його від сплати за проведення означеної експертизи і зв`язку зі складним матеріально-фінансовим становищем позивача. Це клопотання позивач також підтримав та мотивував його тим, що є особою пенсійного віку, однак свідомо за оформленням пенсії не звертається до пенсійного фонду, не отримує при цьому приблизно три роки доходів, а живе за рахунок заощаджень, які накопичив, коли працював. То ж позивач стверджує про своє складне матеріально-фінансове становище, яке зумовлено в тому числі й тривалою військовою агресією Російської Федерації проти України.

Представник відповідача в підготовчому засіданні проти задоволення клопотання про призначення експертизи не заперечувала.

За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.197, 198, 223, 240 ЦПК України вважає за можливе провести підготовче засідання за наведеної явки учасників справи для вирішення процесуального питання призначення у справі судової експертизи.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/1729/25 (провадження №2/199/2389/25) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Виходячи зі змісту позову, зокрема формулювання позовної вимоги, позивач пов`язує завдання йому моральної шкоди виключно із незаконною, на його думку, бездіяльністю майстра ОСОБА_2 , контролерів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка полягала у ненаданні позивачу, як споживачу, оригіналу другого акту інвентаризації, які були складені 10 та 17 січня 2025 року.

За змістом ст.ст.12, 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Одним із джерел доказів є висновок експерта.

Нормою ст.197 ч.2 п.п.8, 10 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи, а також вирішує питання про призначення експертизи.

За змістом норм ст.ст.102, 103 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про судову експертизу» суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Положеннями ст.105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

За змістом п.п.6.1, 6.3, 6.4 Розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку). Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Положеннями п.6.6 Розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань судово психологічної експертизи, до яких належить наступні: Чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім`я та по батькові)? Якщо так, то чи завдані особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода)? Чи спричинені особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? Якщо особі (прізвище, ім`я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Відповідно до ст.104 ЦПК України, ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу» про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Положеннями ст.252 ч.1 п.5 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляє ухвалу (ч.4 тієї ж статті).

Згідно ст.253 ч.1 п.9 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, на час проведення експертизи.

Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що для встановлення обставин, які входять до предмета доказування, а отже мають виключне значення для розгляду справи і ухвалення рішення по суті спору, зокрема для визначення та підтвердження або спростування заявленого позивачем факту та розміру моральної шкоди, необхідні спеціальні знання, а отже і проведення відповідної експертизи, суд приходить до висновку, що клопотання позивача є обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягає задоволенню, однак частковому. Частковість задоволення клопотання полягає у корегуванні формулювання заявлених позивачем питань на підставі та у відповідності до ст.103 ЦПК України з огляду на декілька аспектів. По-перше зі змісту другого питання судом виключено посилання на ДФ ТОВ «Газорозподільчі мережі України» як на відповідача, оскільки вказаний суб`єкт правовідносин після заміни судом за клопотанням позивача неналежного відповідача на належного протокольною ухвалою від 19 грудня 2025 року більше не є учасником справи, а отже і відповідачем. По-друге, зі змісту першого питання судом виключено посилання на/твердження про незаконність дій та порушення вимог постанови Національної комісії, оскільки законність/незаконність дій посадових осіб відповідача та їх відповідність вимогам законодавства є предметом спору у даній цивільній справі і тільки лише підлягає встановленню/перевірці на предмет достовірності в подальшому за наслідками розгляду цієї справи по суті із викладенням відповідних висновків у судовому рішенні по суті спору сторін, а не завчасно/передчасно на стадії підготовчого провадження в тексті ухвали про призначення судової експертизи, як фактично бажає позивач, з огляду на його формулювання питань, які він просить поставити на вирішення експертизи. Крім того, питання правого характеру (законіть/незаконність, порушення/не порушення вимог законодавства) не є компетенцією експерта (ст.102 ч.2 ЦПК України). В іншому кількість та зміст/суть питань, поставлених судом на вирішення експертизи, є тими ж, що і пропоновані позивачем. Остаточна редакція постановлених судом на вирішення судової експертизи питань узгоджуються із орієнтовним переліком питань, передбаченим п.6.6 Розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Вирішуючи клопотання позивача в частині звільнення його від сплати вартості судової експертизи, яка призначається даною ухвалою суду, суд керується наступним.

Так, відповідно до ст.ст.133, 139 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Різновидом останніх є витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Згідно ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З тих же підстав суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Позивач у своєму клопотанні про звільнення його від сплати вартості судової експертизи, яку він просив суд призначити, посилається на свій складний матеріально-фінансовий склад, що полягає у невиконанні рішення суду про стягнення з державного бюджету на користь позивача 104000 гривень, неотримання доходів позивачем протягом останніх трьох років, не звернення позивача останні два роки до пенсійного фонду задля отримання пенсії, військова агресія Російської Федерації проти України, що триває декілька років. На підтвердження вказаних обставин в якості доказів позивачем подано суду в копіях заяву про прийняття до виконання виконавчого документу, виконавчого листа, довідку з Пенсійного фонду України, відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Аналізуючи зміст клопотання позивача про звільнення його від сплати вартості експертизи з урахуванням на докази, долучені до клопотання, а також в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення такого клопотання позивача, керуючись наступним. Як слідує зі змісту наведених вище положень цивільного-процесуального законодавства суд може звільнити сторону від сплати такого різновиду судових витрат як витрати, пов`язані з проведенням експертизи, підставою для чого є майновий стан такої сторони. Тобто має бути здійснено оцінку співвідношення майнового стану сторони із розміром тих судових витрат, від сплати яких сторона просить її звільнити. В той же час, ані матеріали клопотання позивача, ані матеріали цивільної справи не містять відомостей, підкріплених доказами, щодо вартості судової психологічної експертизи, що, в свою чергу, не дозволяє суду здійснити означену оцінку співвідношення майнового стану та розміру судових витрат. Крім того, майновий стан є загальним поняттям, яке включає в себе не тільки рівень доходів, а й вартість та кількість належного на праві власності стороні нерухомого, рухомого майна, майнових прав, заощаджень тощо. Позивач до клопотання долучає лише докази на підтвердження свого невеликого доходу за останні декілька років, натомість матеріали цивільної справи містять докази наявності у власності позивача домоволодіння та земельної ділянки. При цьому позивач вказує, що він та його родина живуть останні роки на заощадження, які накопичились у позивача за роки, коли він працював, однак матеріали клопотання та справи не містять жодних доказів, які дозволяли б суду встановити розмір таких заощаджень, а також рівень витрат позивача. Відтак, викладене не дозволяє суду в повному обсязі встановити дійсний рівень майнового стану позивача, а отже і підтвердити твердження позивача про незадовільність такого майнового стану, відсутність у позивача об`єктивної можливості сплатити вартість призначеної судом за клопотанням позивача судової експертизи. Окрім того, суд звертає уваги, що за твердженнями самого позивача він останні декілька років свідомо не звертається за оформленням пенсії, об`єктивні перешкоди для такого звернення фактично не наведені, які і докази неможливості працевлаштування позивача останні роки та отримання офіційного доходу. Щодо посилань позивача на наявність невиконаного рішення суду про стягнення в якості відшкодування моральної шкоди коштів на його користь, то така обставина не може бути ані свідченням майнового стану позивача, ані причиною для звільнення його від сплати судових витрат. Аналогічним чином суд оцінює і посилання позивача на військову агресією Російської Федерації проти України, оскільки згідно з усталеною судовою практикою та правовими позиціями судів касаційної інстанції самі по собі воєнний стан, військові дії на території України без підтвердженого доказами їх безпосереднього впливу на сторону не є і не можуть бути тими чинниками, які вплинули, в даному випадку, на майновий стан позивача. Матеріали клопотання та справи не містять жодних доказів, що військова агресія Російської Федерації проти України вплинула на працевлаштування позивача (втрату чи неможливість отримання роботи, доходу), оформлення пенсії, зумовила втрату ним якогось рухомого/нерухомого майна, виплат тощо. Позивач проживає на території м. Дніпра, яке у відповідності Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, не є і не було територією, на якій ведуться (велися) бойові дії, територією активних бойових дій або тимчасово окупованою територією України.

Відтак, витрати за проведення експертизи повинні бути сплачені позивачем як ініціатором призначення судової експертизи.

Крім того суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній цивільній справі на час проведення призначеної експертизи з огляду на те, що в розпорядження експертної установи будуть надані матеріали цієї цивільної справи, а також оскільки подальший розгляд справи по суті не вбачається можливим до отримання висновку експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 102-108, 197, 252, 253, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про призначення у справі судової психологічної експертизи задовольнити частково.

Призначити по цивільній справі №199/1729/25 (провадження №2/199/2389/25) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 801).

На вирішення призначеної експертизи поставити наступні питання:

-Чи були спричинені ОСОБА_1 моральні страждання (моральна шкода) за наведених у позові обставин, а саме вказаною ним бездіяльністю майстра ОСОБА_2 , контролера ОСОБА_3 , контролера ОСОБА_4 в частині ненадання ОСОБА_1 оригіналу другого акту інвентаризації, що були складені 10 січня та 17 січня 2025 року? Якщо так, то якої тяжкості були спричинені моральні страждання (моральна шкода) та який можливий розмір становить грошова компенсація за завдану моральну шкоду?

Експерта попередити про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 КК України.

В розпорядження експерта для проведення призначеної судом експертизи надати матеріали цивільної справи №199/1729/25 (провадження №2/199/2389/25).

Витрати, пов`язані з проведенням призначеної судом експертизи, покласти на позивача.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

На час проведення призначено судової експертизи провадження у цивільній справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2025 року.

Суддя А.М. Авраменко