Справа № 691/798/25
Провадження № 2/691/643/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді Синиці Л. П., за участю секретаря судового засідання Харук Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2025 року із позовною заявою до суду звернувся представник позивача ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" адвокат Пархомчук С. В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 192261 від 12.05.2021 року укладеним з ТОВ "ЗАЙМЕР", що утворилася станом на 16.04.2025 в сумі 14 640,00 грн, яка складається з: 3000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11640,00 грн прострочена заборгованість за процентами, з тих мотивів, що відповідно до умов цього договору, відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн для власних потреб, строком на 10 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. 17.02.2022 року між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 14640,00 грн. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з чим, позивач ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 192261 про надання фінансового кредиту від 12.05.2021 року у розмірі 14 640,00 грн, понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн.

26.06.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно.

Представник позивача адвокат Пархомчук С. В. у заяві до суду від 28.07.2025 про розподіл судових витрат, просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн, вказуючи, що під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн, які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 691/798/25 в суді першої інстанції становить 10 500,00 грн, що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 28.07.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 28.07.2025. Та, в позові просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Інших за змістом заяв до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи за позовом ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" про стягнення з нього заборгованості, повідомлений належним чином, що підтверджено даними АТ "Укрпошта" рекомендований лист 434 отримав 15.07.2025. Причини не прибуття не повідомив. Заяв про відкладення судового розгляду не надходило. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України, а в частині 1 статті 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Із матеріалів справи вбачається, 12.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАЙМЕР" (товариство, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (клієнт, відповідач) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 192261 (Індивідуальна частина), який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронний підпис AV7427), що був надісланий останньому на номер мобільного телефону.

Згідно умов договору № 192261 від 12.05.2021 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3000,00 грн, дата надання кредиту 12.05.2021 року, який надається в безготівковій формі на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом, із зазначенням рахунку позичальника № НОМЕР_1 , строк кредиту 10 днів, до 21.05.2021, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксований.

Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором визначено в Розділі 2 договору. Та, сторони, згідно п. 2.1. договору, домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 192261 від 12.05.2021 року).

Підписанням цього договору ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансово кредиту товариства.

Відповідно до підтвердження ТОВ "ПрофітГід" щодо здійснення переказу грошових коштів, 2021-05-12 09:06:04 на платіжну картку отримувача НОМЕР_1 здійснено переказ коштів 3000 грн, призначення переказу: Видача кредиту № 192261, номер транзакції 32079-95610-60963.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

17.02.2022 року між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" (позивач) укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, з урахуванням Додаткової угоди від 12.10.2022 до Договору факторингу № 01-17/02/2021 від 17.02.2022 року про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням.

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" (позивач) набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 14640,00 грн за договором № 192261 від 12.05.2021.

Згідно частин 1, 2 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора, відповідно до статті 514, 516 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимога ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" про виконання зобов`язання за кредитним договором № 192261 від 12.05.2021 року з інформацією про відступлене право, за Вих. № б/н від 14.04.2025, що направлялася ОСОБА_1 , залишилась без виконання.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно Виписки з особового рахунку, за відповідачем ОСОБА_1 , станом на 16.04.2025, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 192261 від 12.05.2021 року, рахується заборгованість перед ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ", яка складає 14 640,00 грн (прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 11640,00 грн).

Будь-яких доводів чи доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було.

Отже, право позивача ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" порушене невиконанням зобов`язання з повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 , а тому підлягає судовому захисту.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 не сплачувалися кошти надані в кредит (тіло кредиту), а тому стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 3000,00 грн.

Щодо процентів за користування кредитом, то досліджуючи умови договору суд звертає увагу, що умовами Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 192261 від 12.05.2021 року встановлено строк дії кредиту 10 днів, до 21.05.2021 (п. 1.2. договору).

Зі змісту п. 2.3 зазначеної Індивідуальної частини договору вбачається, що обчислення строку користуваня кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і спалата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

До стягнення з відповідача заявлено розмір заборгованості за процентами - 11640,00 грн. При цьому, позивачем не надано жодних розрахунків вказаного розміру заборгованості.

Як вбачається з умов договору № 192261 від 12.05.2021 року, кредитні кошти надавалися строком на 10 днів, та проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами за договором становлять 600 грн (3000,00 грн х 2% на добу х 10 днів). Разом з тим, позивачем нараховано проценти за користування кредитом в сумі 11 640,00 грн (як в межах строку кредитування, так після закінчення такого строку), та за своєю суттю нарахування процентів здійснено за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України та висновкам Верховного Суду. Відсотки нараховані поза межами встановленого строку, не підлягають стягненню з відповідача з урахуванням норм Закону України "Про споживче кредитування".

За час розгляду справи в суді відповідач, не надав відомостей, що свідчать про погашення нарахованої позивачем заборгованості та про причини несвоєчасного погашення такої у добровільному порядку.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору № 192261 від 12.05.2021 року, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ", підлягає до часткового задоволення, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 3 600,00 грн, з них: за основною сумою боргу - 3000,00 грн, за процентами - 600,00 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в частині пропорційно задоволеним вимогам у сумі 595,91 грн (24,60%), оскільки в такому співвідношенні було задоволено позовні вимоги.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Крім того, як зауважено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 02 липня 2020 року по справі № 362/3912/18 і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, дійшов висновку та самостійно зменшив судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності вартості адвокатського гонорару. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер).

Що стосується заявленого розміру витрат на професійну правову допомогу в сумі 10 500,00 грн, то беручи до уваги порядок подачі доказів, невелику складність судової справи, судову практику у цій категорії справ, яка є усталеною, в звязку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви, та оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, ціни позову, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте заявлені витрати в розмірі 10500,00 грн є явно неспівмірними, і є доцільним стягнути з відповідача 2600,00 грн, зменшивши заявлену суму до стягнення.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 512, 514, 516, 526, 530, 612, 625, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 268, 279, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" (адреса 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, ) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 192261 від 12.05.2021 року в сумі 3600,00 грн (три тисяч шістсот гривень 00 копійок), яка складається з: 3000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 600,00 грн - прострочена заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" (адреса 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, ) у відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, кошти, зі сплати судового збору в розмірі 595,91 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця