У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

У судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_1 підтримала подану нею до суду 27.11.2025 заяву про забезпечення доказів, у якій вона просить забезпечити докази у даній справі, шляхом витребування у Голосіївського ГУНП у м. Києві інформації щодо зареєстрованої за відповідачем ОСОБА_2 мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної, пневматичної, а також холодної зброї станом на 19.11.2025, із зазначенням дати реєстрації кожної одиниці зброї.

Представник відповідача просив залишити подану заяву без задоволення, вказуючи на її безпідставність з огляду на предмет даного спору. Крім того, просив врахувати, що представником позивача вже двічі заявлялися аналогічні клопотання про витребування вказаних доказів, що свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами.

Відповідач підтримав позицію свого представника.

Заслухавши учасників справи, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (частина четверта статті 116 ЦПК України).

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-шість частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів та спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхньої повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з її навчанням.

Згідно із заявленими вимогами позивач просить стягнути такі аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом приймаються до уваги доводи представника позивача про те, що у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.06.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, встановлення майнового становища платника аліментів є однією із обставин, яка підлягає врахуванні судом при вирішенні даного спору та суд зобов`язаний встановити, зокрема, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу його повнолітній дочці.

Разом із цим, суд вважає, що в даному випадку, із урахуванням заявленого позивачкою способу стягнення аліментів та їх розміру (1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів), інформація про кількість зареєстрованої за відповідачем зброї та часу її реєстрації не має визначального значення для вирішення даного спору, оскільки від такої інформації не залежить обґрунтованість позовних вимог.

Як встановлено судом, відповідач є діючим військовослужбовцем, він не заперечує наявність у нього зброї. Водночас, зброя не є джерелом доходу відповідача.

Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги зміст позовних вимог у даній справі, суд вважає, що підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення доказів відсутні.

Окремо суд звертає увагу на те, що після відкриття провадження у даній справі представник позивача двічі заявляла аналогічні клопотання про витребування доказів, у задоволенні яких судом було відмовлено.

Згідно з ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 116-118, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк