Справа №:755/8244/20
Провадження №: 2-др/755/151/25
"22" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження, без виклику сторін, заяву представника відповідача Сергеєвої Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі №755/8244/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, треті особи: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Десята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними договору дарування та свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, -
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2025 року у справі №755/8244/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, треті особи: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Десята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними договору дарування та свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування. Визнано недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори 25.05.2004 року у спадковій справі №665 на ім`я ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 щодо частини квартири АДРЕСА_1 (зареєстроване в реєстрі за №2н-1321). Визнано недійсним в частині частки квартири Договір дарування від 27.06.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко Василем Васильовичем, зареєстрований в реєстрі за №1380, згідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині позову відмовлено.

28.10.2025 року до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_4 про ухвалення у справі додаткового рішення, у якій представник просить: стягнути на користь ОСОБА_4 солідарно з позивачів ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 121000,00 грн. без ПДВ (з яких: 40000,00 грн. без ПДВ за надання професійної правничої допомоги клієнту під час розгляду справи №755/8244/20 у Дніпровському районному суді міста Києва; 81000,00 грн. без ПДВ згідно Договору (дати судових засідань - 02.02.2021 року; 15.03.2021 року; 15.04.2021 року; 14.05.2021 року; 01.07.2021 року; 29.07.2021 року; 23.09.2021 року; 18.10.2021 року; 19.01.2021 року; 22.02.2022 року; 08.07.2022 року; 17.08.2022 року; 08.11.2022 року; 13.12.2022 року; 24.01.2023 року; 31.01.2023 року; 19.06.2023 року; 29.11.2023 року; 17.04.2024 року; 07.06.2024 року; 15.07.2024 року; 04.09.2024 року; 07.10.2024 року; 07.11.2024 року; 10.01.2025 року; 09.05.2025 року; 13.10.2025 року) - за надання професійної правничої допомоги адвокатами АО "СП", яка була надана безпосередньо в судових засіданнях при розгляді справи №755/8244/20 у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року було відкрито провадження у справі №755/8244/20. Рішенням суду від 24.10.2025 року позов задоволений частково. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори 25.05.2004 року у спадковій справі №665 на ім`я ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 щодо частини квартири АДРЕСА_1 (зареєстроване в реєстрі за №2н-1321) визнано недійсним в 1/2 частині. Договір дарування від 27.06.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко Василем Васильовичем, зареєстрований в реєстрі за №1380, згідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1 визнаний недійсним в частині частки квартири. Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині позову відмовлено. Адвокаткою ОСОБА_4 Дичкою Анжелікою Русланівною АО "СП" в першій заяві по суті справи №755/8244/20 (відзиві), вказаний попередній розрахунок витрат. Також адвокаткою ОСОБА_4 Дичкою А.Р. АО "СП", відповідно до ст. 141 ЦПК України при розгляді справи №755/8244/20 в суді до закінчення судових дебатів, а також у відзиві, зроблено відповідну заяву, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, оскільки акт приймання-передачі послуг був підписаний 28.10.2025 року (тобто не було фізичної можливості подати документ, якій підтверджує приймання-передачу послуг під час розгляду справи та який описує надані послуги з правової (професійної правничої) допомоги ОСОБА_4 . Керуючись ст.ст. 133-142 ЦПК ОСОБА_4 подає дану заяву про відшкодування судових витрат щодо доведення фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи № 755/8244/20 та докази щодо розміру витрат, які ОСОБА_4 понесла. Відповідно ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ОСОБА_4 просить стягнути судові витрати щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволені яких судом було відмовлено та надає відповідні докази, а саме додаток №2 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги АО "СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ". Додаток №1 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги з АО "СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ", яким узгоджено надання допомоги щодо вимоги ОСОБА_3 не надається і вимога не заявляється. 01.02.2021 року ОСОБА_4 уклала договір про надання правової (професійної правничої) допомоги з АО "СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ" та Додаток №2 до Договору (додаток № 1). 28.10.2025 року АО "СП" складено обсяг послуг витраченого на надання правової (професійної правничої) допомоги, та, відповідно, закріплено в акті приймання-передачі послуг, який був узгоджений та підписаний АО "СП" та ОСОБА_4 (додаток № 2). На момент подання даної заяви строк оплати послуг АО "СП" не настав (рахунок АО "СП" до ОСОБА_4 не виставлений), що об`єктивно виключає можливість подати до суду документи про їх оплату, однак такі витрати є неминучими та підлягають сплаті у відповідності до умов Договору і додатків до нього. Розмір витрат на оплату послуг адвоката АО "СП" у справі № 755/8244/20 є співмірним із: складністю справи №755/8244/20 та виконаними адвокатом АО "СП" роботами (наданими послугами, правовою допомогою) - справа № 755/8244/20 по суті розглядалась двічі; часом, витраченим адвокатом АО "СП" на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом АО "СП" послуг та виконаних робіт (правової допомоги); ціною позовної заяви та значенням справи №755/8244/20 для ОСОБА_4 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20), від 16 липня 2020 року у справі № 909/452/19, від 17 серпня 2020 року у справі №925/1067/19, від 19 серпня 2020 року у справі № 910/6029/17, від 22 жовтня 2020 року у справі № 904/4387/19). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (надалі - Закон № 996-XIV), до первинних документів відноситься акт приймання-передачі послуг, що також підтверджується існуючими позиціями Верховного суду. Документи, що підтверджують повноваження адвокатки Дички Анжеліки Русланівни АО "СП" та адвокатки Секелик Лілії Володимирівни, зокрема: копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчень адвоката України, оригінали ордерів, наявні в матеріалах справи №755/8244/20 та кваліфікація адвокатки Дички Анжеліки Русланівни АО "СП" додатково підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (додаток №3). Відомості про керуючого партнера АО "СП" Секелик Лілію Володимирівну, про учасника АО "СП" ОСОБА_7 , містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата формування виписки - 23 травня 2019 року (додаток № 4). Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R(81) 7» встановлено що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

12.12.2025 року, за підписом представника позивачів, до суду надійшли заперечення на заяву сторони відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додатково рішення, у яких представник просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та солідарного стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_8 судових витрат в розмірі 121 000,00 грн. на користь ОСОБА_4 . Застосувати п. 9 ч. 3 ст. 141 ЦПК України та судові витрати по справі №755/8244/20 покласти на ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи заперечення представник позивачів вказує, що судом задоволено позовні вимоги частково, а саме половина позовних вимог (50 %) так як відмовлено в двох позовних вимогах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та частково відмовлено у вимозі про визнання договору дарування недійсним. Представником ОСОБА_4 подано дану заяву про відшкодування судових витрат та винесення додаткового рішення, відповідно до якої представник відповідача ОСОБА_4 просить суд стягнути з позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 121000,00 грн. без ПДВ, з яких: 40000,00 грн. - за надання правової (професійної правничої) допомоги (послуги) Клієнту під час розгляду справи; 81000,00 грн. згідно Договору, з зазначенням дат судових засідань. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не погоджуються із такою позицією представника відповідача ОСОБА_4 та вважають, що дана сума та позиція представника відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Представник відповідача зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката АО "СП" у справі № 755/8244/20 є співмірним із: складністю справи № 755/8244/20 та виконаною адвокатом АО "СП" робіт (наданих послуг, правової допомоги) - справа №755/8244/20 по суті розглядалась двічі; часом, витраченим адвокатом АО "СП" на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом АО "СП" послуг та виконаних робіт (правової допомоги); ціною позовної заяви та значенням справи №755/8244/20 для ОСОБА_4 та визначає розмір витрат згідно Акту приймання-передачі послуг від 28.10.2025 року, правова (професійна правнича) допомога (послуги) надана на загальну суму 121000,00 грн., з яких: 40000,00 грн. за надання правової (професійної правничої) допомоги (послуги) клієнту під час розгляду справи № 755/8244/20 в Дніпровському районному суді м. Києва та 81000,00 грн. (з зазначенням судових засідань) - за надання правової (професійної правничої) допомоги (послуги) клієнту під час розгляду справи №755/8244/20 в Дніпровському районному суді м. Києва. Тобто, представником відповідача дублюється надання правової допомоги під час розгляду даної справи, так як спочатку визначається вартість надання правової допомоги по справі в першій інстанції - 40000,00 грн, а потім нараховується 81000,00 грн. за також надання правової допомоги під час розгляду справи в Дніпровському районному суді, визначаючи це окремою вартістю за участь в судових засіданнях. Представник відповідача також постійно дублює виконання робіт та визначає підготовку відзиву, заперечень на відповідь на відзив, заперечень по 2-4 дні, та навіть підготовка клопотання про виклик свідків дублюється два дні. Також, згідно Акту приймання-передачі послуг від 28.10.2025 року, в даному акті, як підтвердження обсягу наданих послуг, визначаються види правової допомоги у справі №755/8244/20, як - підготовка до судових засідань та представлення інтересів Клієнта у судовому засіданні. Та, разом з цим, додатково нараховується за судове засідання 3000,00 грн., що є подвійним нарахуванням за надану правову допомогу, так як за надання правової допомоги Клієнту під час розгляду справ в суді першої інстанції визначено 40000,00 грн., на дату договору 01.02.2021 року. Крім цього, представником відповідача зазначено судові засідання, які не були проведені, а саме: 29.07.2021, 07.06.2024, 15.07.2024 та 19.01.2021 - таке засідання взагалі не було призначене. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до Постанова ВП ВС від 22.05.2024 №754/8750/19 (14-202цс21), за наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Враховуючи вищевикладене з урахуванням критеріїв співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, представник вважає, що визначення вартості надання правової допомоги в суді першої інстанції в розмірі 40000,00 грн. та додатково нарахування 3000,00 за кожне судове засідання (в сумі 81000,00 грн.) на дату 01.02.2021 року не відповідає критеріям реальності, співмірності, відповідності цін, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, тому стягнення витрат в розмірі 81000,00 грн. не підлягає задоволенню. Згідно приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відноситься, зокрема, й витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, що складає 50% позовних вимог, таким чином і витрати на правничу допомогу можуть бути задоволені лише на 50% від їх розумної та необхідної для розгляду справи вартості. Вартість надання правової допомоги Сергеєвій Т.М. по справі в першій інстанції визначено в договорі про надання правової (професійної правничої) допомоги в розмірі 40000,00 грн. Таким чином, 50 % від визначеної вартості правової допомоги 40000, 00 грн. становить 20000,00 грн. Відповідно до п.9 ч.3 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 категорично заперечувала проти законного права позивача ОСОБА_3 та фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проти частки в квартирі, яка за законом була прийнята в спадщину її покійним братом та чоловіком ОСОБА_3 , та ОСОБА_9 було про це відомо, та більш того нею було прийнято в дар всю квартиру від ОСОБА_5 , яка не мала права дарувати 1/4 частки квартири, про що вона безпідставно заперечувала, у зв`язку з чим позивачі були змушені захищати свої порушені права в суді, представник вважає, що такі дії ОСОБА_4 є зловживанням процесуальними правами, а тому просить суд покласти на ОСОБА_4 судові витрати.

Суд, вивчивши заяву представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу

Статтею 137 ЦПК України перебачено наступне: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України: 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. 5. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. 6. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 7. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 8. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 9. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У цій справі інтереси відповідачки ОСОБА_4 представляли адвокати АО «Секелик та Партнери»: Дичка А.Р. та Секелик Л.В.

Як убачається з матеріалів справи, 24.02.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідачки ОСОБА_4 - адвоката АО «Секелик та Партнери» Дички А.Р., у якому зазначалось, що витрати відповідачки на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції становлять 40000,00 грн. та окремо оплачуються послуги АО в судовому засіданні під час розгляду справи з розрахунку 3000,00 грн. за кожне судове засідання. Також у цьому відзиві вказано, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів від дня ухвалення у справі судового рішення.

Убачається, що заява представника відповідачки ОСОБА_4 про ухвалення у справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат зазначеної відповідачки з надання їй професійної правничої допомоги, надійшла до суду в межах встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України 5-денного строку від дня ухвалення у справі рішення, при цьому до закінчення судових дебатів стороною відповідачки було здійснено заяву про подання відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів від дня ухвалення судового рішення.

01.02.2021 року між АО «СП» та ОСОБА_4 укладений договір про надання правової (професійної правничої) допомоги, за яким АО «СП» зобов`язується надати правову (професійну правничу) допомогу за окремими дорученнями клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору в порядку передбаченому даним договором. Перелік доручення (доручень) визначається у відповідному додатку до даного договору.

Також убачається, що 01.02.2021 року сторони договору про надання правової (професійної правничої) допомоги підписали додаток №2 до вказаного договору, згідно якого: За надання правової допомоги (послуги) клієнту під час розгляду справи в суді першої інстанції розмір адвокатського гонорару становить 40000,00 грн.; окремо оплачується вартість надання правової допомоги, яка надається в судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції та складає 3000,00 грн. за кожне окреме судове засідання.

28.10.2025 року АО «СП» та ОСОБА_4 підписано акт приймання-передачі послуг, за яким загальний розмір вартості надання послуг з професійної правничої допомоги склав 121000,00 грн., з яких: 40000,00 грн. - надання професійної правничої допомоги у справі №755/8244/20; 81000,00 грн. за надання правничої допомоги у судових засіданнях (02.02.2021 року; 15.03.2021 року; 15.04.2021 року; 14.05.2021 року; 01.07.2021 року; 29.07.2021 року; 23.09.2021 року; 18.10.2021 року; 19.01.2021 року; 22.02.2022 року; 08.07.2022 року; 17.08.2022 року; 08.11.2022 року; 13.12.2022 року; 24.01.2023 року; 31.01.2023 року; 19.06.2023 року; 29.11.2023 року; 17.04.2024 року; 07.06.2024 року; 15.07.2024 року; 04.09.2024 року; 07.10.2024 року; 07.11.2024 року; 10.01.2025 року; 09.05.2025 року; 13.10.2025 року).

Разом з цим, суд зазначає, що 07.06.2024 року судове засідання у справі не відбулось за клопотанням адвоката відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , тож включення до акту приймання-передачі послуг з надання правової допомоги в судовому засіданні 07.06.2024 року є безпідставним і здійснюючи розподіл судових витрат суд вираховує суму гонорару адвоката за одне засідання в розмірі 3000,00 грн. та в подальшому вирішує розподіл витрат за участь в судових засіданнях виходячи з суми - 78000,00 грн.

Стосовно хронології судових засідань у справі та їх відвідування представниками відповідачки ОСОБА_4 :

- 10.02.202о року представники відповідачки ОСОБА_4 були відсутні;

- 05.11.2020 року представники відповідачки ОСОБА_4 були відсутні;

- 03.11.2020 року засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному;

- 02.02.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 15.03.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 15.04.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 14.05.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 01.07.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 29.07.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 23.09.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 18.10.2021 року у засіданні були присутні представники відповідачки ОСОБА_4 адвокати Дичка А.Р. та Секелик Л.В.;

- 23.11.2021 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 19.01.2022 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 22.02.2022 року у засіданні були присутні представники відповідачки ОСОБА_4 адвокати Дичка А.Р. та Секелик Л.В.;

- 31.03.2022 року засідання не відбуло у зв`язку з неявкою сторін та їх представників;

- 09.06.2022 року засідання не відбулось (було подане клопотання про відкладення розгляду справи адвокатом Дичка А.Р.);

- 08.07.2022 року у засіданні були присутні представники відповідачки ОСОБА_4 адвокати Дичка А.Р. та Секелик Л.В.;

- 17.08.2022 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 05.10.2022 року засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному;

- 11.10.2022 року засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги;

- 08.11.2022 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 17.11.2022 року засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду;

- 23.11.2022 року засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги;

- 24.01.2023 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 31.01.2023 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 19.06.2023 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 29.11.2023 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 17.01.2024 року засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді у відпустці;

- 08.03.2024 року засідання не відбулось у зв`язку з неявкою учасників справи;

- 17.04.2024 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 07.06.2024 року засідання не відбулось, адвокатом Дичка А.Р. було подане клопотання про відкладення розгляду справи;

- 15.07.2024 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 04.09.2024 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 07.10.2024 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 07.11.2024 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 10.01.2025 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 19.03.2025 року засідання не відбулось, адвокатом Дичка А.Р. було подане клопотання про відкладення розгляду справи;

- 09.05.2025 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 03.07.2025 року засідання не відбулось у зв`язку із зайнятістю головуючої судді у іншій справі;

- 01.09.2025 року засідання не відбулось, представником позивачів було подане клопотання про відкладення розгляду справи;

- 13.10.2025 року у засіданні була присутня представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Дичка А.Р.;

- 24.10.2025 року оголошене судове рішення у справі за відсутності учасників судового розгляду.

Суд не погоджується з позицією представника позивачів про те, що надання правничої допомоги в сумі 40000,00 грн. в суді першої інстанції та оплата участі адвоката в одному судовому засіданні в сумі 3000,00 грн. дублює одні й ті самі види правової допомоги, адже такі умови прописані у додатку до договору про надання професійної правничої допомоги і як убачається з акту приймання-передачі наданих послуг, у ньому окремо виділені роботи з підготовки та подання до суду заяв по суті справи і з процесуальних питань, що відповідно і входить в суму - 40000,00 грн., а окремо виділено участь адвокатів в кожному судовому засіданні.

Також суд зазначає, що судом не встановлено зловживань стороною відповідача ОСОБА_4 своїми процесуальними правами і відсутні підстави для застосування положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України, адже відповідач мав власну правову позицію з приводу заявлених позовних вимог і мав право доводити перед судом належність своїх заперечень проти позову. Надання судом оцінки таким запереченням і доказам поданим стороною відповідача ОСОБА_4 , що призвело до часткового задоволення позову, не вказує на вчинення стороною відповідача зловживань своїми процесуальними правами.

Сторона відповідача ОСОБА_4 просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу солідарно з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак чинне законодавством не передбачає солідарного обов`язку сплати судових витрат, тому відповідні витрати мають стягуватись з кожного із зазначених позивачів, ураховуючи також, що у задоволенні позовних вимог цих позивачів судом відмовлено у повному обсязі.

Разом з цим, у справі №755/8244/20 було три позивачі ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) і представники ОСОБА_4 здійснювали представництво зазначеної відповідачки стосовно усіх трьох позивачів.

Відтак, здійснюючи розподіл витрат ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу суд має розділити її розмір між трьома позивачами і ураховуючи, що до одного з позивачів вимога про стягнення судових витрат не заявлена, на двох інших позивачів припадає по 1/3 частині від загального розміру відповідних судових витрат.

(40000,00 грн. + 78000,00 грн.) : 3 = 39333,00 грн. 33 коп.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).

У даному контексті головним є встановлення судом факту про те, що між адвокатом та замовником послуг виникли зобов`язання щодо сплати замовником на користь адвоката конкретної суми за надані послуги або виконані роботи.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі N 910/12876/19).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ в справі Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16- ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Керуючись принципами верховенством права, розумності та справедливості, суд погоджується з позицією представника позивачів про те, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи, об`ємом адвокатських робіт по такій справі, часом необхідним адвокату для надання відповідної послуги та враховує, що жодного публічного інтересу справа не має, а рішення у ній не впливає на репутацію сторін, оскільки спір стосувався приватно-правових відносин щодо спадкування, крім того, фактично спір виник через помилкове заведення органами нотаріату двох спадкових справ після смерті однієї особи, в чому жодна зі сторін спору не була винна.

Крім того, суд уважає, що не можна покласти на одну зі сторін відповідальність за те, що справа фактично розглядалась двічі у зв`язку з виходом попереднього головуючого у справі судді у відставку, що і призвело до збільшення кількості судових засідань у справі.

З огляду на суть розглянутої судом справи, яка не є складною, заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не є розумною по відношенню до іншої сторони. Безумовної необхідності саме таких витрат (за такими цінами) ОСОБА_4 для захисту своїх прав не доведено, і за конкретними обставинами справи суд вважає справедливим, розумним та необхідним стягнення з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу по 15000,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі №755/8244/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, треті особи: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Десята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними договору дарування та свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст додатково рішення складений 22.12.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Позивач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко Василь Васильович ( АДРЕСА_4 );

Третя особа - П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Закревського, 47);

Третя особа - Десята Київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Бажова, 13/9).

Суддя -