КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 756/11925/23

провадження № 22-ц/824/1639/2025

23 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Рейнарт І. М., Ящук Т. І. від участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Озерової Марини Станіславівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року та представника ОСОБА_2 - адвоката Череди Тамари Миколаївни на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року в складі судді Майбоженко А. М.,

встановив:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Озерової М. С. на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року та представника ОСОБА_2 - адвоката Череди Т. М. на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком.

20.12.2025 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав заяви про відвід суддів Рейнарт І. М. та Ящук Т. І.

Заяви по відвід суддів обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернутися до Київського апеляційного суду із запитом про отримання публічної інформації, щоб перевірити, які рішення у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановляли судді Рейнарт І. М. та Ящук Т. І.

З відповіді Київського апеляційного суду від 19.12.2025 Київським апеляційним судом надано відповідь на запитувану інформацію, з якої вбачається, що за період з 01.01.2020 по 17.12.2025 суддею Рейнарт І. М. було переглянуто 234 справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП; з них 45 постанов місцевих судів було скасовано із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддею Ящук Т. І. за цей же період переглянуто 187 справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, з них 35 постанов місцевих судів було скасовано із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому, значна кількість осіб фактично була звільнена суддями Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. від адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, однак повна та об`єктивна інформація про результати розгляду таких справ судом не розкривається.

За цих обставин у стороннього, розумного та неупередженого спостерігача виникає обґрунтоване враження, що масштаб звільнення осіб від відповідальності за ст. 130 КУпАП є значно більшим, ніж це випливає з формально наданих даних, а відсутність повної статистики фактично приховує реальний стан судової практики Рейнарт І. М. та Ящук Т. І .

Враховуючи, що суд офіційно підтвердив відсутність обліку інших результатів розгляду справ за цією категорією, фактична кількість осіб, які уникнули передбаченої законом відповідальності, об`єктивно не може бути встановлена, однак вже на підставі наявних даних є очевидною її значущість та системність.

Очевидно, що судді Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. звільнили від відповідальності осіб у значній кількості справах, що може свідчити про те, що ухвалені суддями рішення не містять належного обґрунтування застосування приписів п. 1 ст. 247 КУпАП, що, як наслідок, не узгоджується з поняттям справедливого судового розгляду.

Така поведінка суддів під час розгляду наведених судових справ істотно підриває авторитет правосуддя та суспільну довіру до суду, оскільки відображається на головних елементах здатності судді виконувати довірену йому як судді роботу щодо здійснення правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно й сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді.

З огляду на викладене існують обґрунтовані побоювання, що судді Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП несумлінно поставилися до виконання своїх обов`язків, а саме не перебачили, що невмотивоване звільнення особи від встановленої КУпАП відповідальності не сприятиме реалізації завдань, визначених КУпАП; не навели належних, співвідносних мотивів застосування приписів п. 1 ст. 247 КУпАП за наявності прямої заборони, визначеної цим Кодексом, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 зникла довіра до вказаного складу суду.

Крім викладеного, особливе занепокоєння викликає ситуація із розглядом сімейних справ суддями Рейнарт І. М. та Ящук Т. І . З початком повномасштабної війни значно зросло навантаження на систему правосуддя у справах, що стосуються захисту прав дітей, визначення місця проживання, участі у вихованні, стягнення аліментів, позбавлення чи поновлення батьківських прав. Такі справи мають високу соціальну чутливість, адже стосуються найвразливіших верств населення - дітей, одиноких матерів, родин, які перебувають у кризових обставинах через війну, втрату житла чи загибель годувальника.

Водночас з офіційної відповіді Київського апеляційного суду на запит про публічну інформацію вбачається, що облік результатів розгляду сімейних справ суддями Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. здійснюється лише у загальних категоріях, без фіксації змістовних наслідків прийнятих судових рішень.

За відсутності такої деталізованої інформації об`єктивно неможливо оцінити сталість, послідовність та збалансованість судової практики судді у справах сімейної категорії, а також перевірити, чи дотримується у таких справах принцип пропорційності, рівності сторін та найкращих інтересів дитини.

Крім того, у поєднанні з наведеними обставинами щодо масового звільнення осіб від адміністративної відповідальності у справах за статтею 130 КУпАП, відсутність прозорості у практиці розгляду сімейних спорів посилює сумніви у підходах суддів до оцінки доказів, мотивації рішень та дотримання балансу між формальним застосуванням закону і захистом суспільно значущих інтересів.

За таких умов у ОСОБА_1 , а також у стороннього, розумного та неупередженого спостерігача виникають об`єктивно обґрунтовані сумніви щодо здатності суддів Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. забезпечити безсторонній, справедливий та соціально відповідальний розгляд справ сімейної категорії, що має вирішальне значення для довіри до суду як інституції та відповідності судового розгляду стандартам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали подані заяви про відвід суддів, просили їх задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Череда Т. М. заперечували щодо заявлених відводів.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації - Душейко І. П. також заперечила щодо заявлених відводів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заявленого відводу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заявлених відводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу процесуальні рішення суддів щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а наведені в клопотаннях про відвід доводи не містять підстав для його задоволення.

У заявах про відвід не наведено фактів прояву суддями Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Доводи, якими ОСОБА_1 мотивує свої заяви про відвід, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів Київського апеляційного суду Рейнарт І. М. та Ящук Т. І., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяв про відвід суддів Рейнарт І. М. та Ящук Т. І.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Рейнарт І. М. та Ящук Т. І. відмовити.

Продовжити розгляд цивільної справи у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.12.2025.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук