КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 523/9340/24 Головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

15 грудня 2025 року безпосередньо до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року, яким позов АТ «Акцент-Банк» задоволено.

Відповідно до відомостей із ЄДРСР ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Процесуальне право на звернення з апеляційною скаргою на заочне рішення від 19 лютого 2025 року виникло у відповідачки після постановлення ухвали про його перегляд і строк на апеляційне оскарження почав відраховуватись з моменту постановлення зазначеної ухвали.

З урахуванням наведеного, строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року визначається частиною першою статті 354 ЦПК України та у даному випадку відповідачем не пропущений.

Проте апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, а саме не оплачена судовим збором.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

За подання апеляційної скарги судовий збір не сплачено, а відповідачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У статті 1 Закону № 1023-ХІІ визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 цієї статті); продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Згідно із частинами першою, другою статті 22 Закону № 1023-ХІІ захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 1023-ХІІ споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Отже, вказана пільга щодо сплати судового збору підлягає застосуванню лише у випадку коли позивач пред`явив позовні вимоги, пов`язані з порушенням його прав саме як споживача послуг, а у даному випадку з відповідачки стягується заборгованість за кредитним договором.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у даній справі, а має процесуальний статус відповідача, який просить переглянути відповідне судове рішення в апеляційному порядку, то підстави, на які вона посилається щодо наявності пільг при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відсутні, а відтак їй необхідно сплатити судовий збір.

Як передбачено підпунктом 1.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2024 році згідно вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складав 3 028 грн.

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закон № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ураховуючи категорію спору, характер задоволених позовних вимог, а також вимоги апеляційної скарги відповідачки, розмір судового збору в даному випадку становить 3 657,84 грн (203 212,76 /ціна позову/ х 1,5 % х 150 % х 0,8).

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Солом`ян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за а/с ОСОБА_1 на рішення від 19 лютого 2025 року по справі № 523/9340/24, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб