Справа № 484/826/25
Провадження № 2/484/654/25
Рішення

іменем України

24.12.2025 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

за участі секретаря судового засідання Завірюха В.Ю,

представника позивача Андреєва Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Взаємодовіра» до ОСОБА_1 про виділ нерухомого майна, визначення порядку користування квартирою,

встановив

представник КС «Взаємодовіра» звернулася до суду із позовом в якому просила виділити співвласнику квартири кредитній спілці «Взаємодовіра» у користування кімнату, житловою площею 12.5 кв.м; виділити співвласнику квартири ОСОБА_1 у користування кімнату житловою площею 10.7 кв.м та кімнату житловою площею 17.3 кв.м. Місцями загального користування визначити: кухню площею 7.8 кв.м, коридор площею 7.9 кв.м, ванну площею 2.5 кв.м, вбиральню площею 1.1 кв.м, вбудовану шафу площею 0.8 кв.м, лоджію площею 2.2 кв.м, лоджію площею 1.8 кв.м. Зобов`язати ОСОБА_1 передати кредитній спілці «Взаємодовіра» дублікат ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 . Присили стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3028 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що КС «Взаємодовіра» на підставі свідоцтва про право власності виданого 18 червня 2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області кредитній спілці «Взаємодовіра» належить на праві власності майно, що складається з 1/3 частки в праві спільної часткової власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Іншим співвласником спірної квартири є ОСОБА_1 , їй належить 2/3 частки квартири.

Позивач вважає, що оскільки йому належить 1/3 частка квартири, то його частка в праві спільної часткової власності на спірну квартиру становить 13.5 кв.м.

Після набуття права власності позивач неодноразово намагався звернутись до відповідача, яка проживає в кватирі з проханням надати доступ до квартири та встановити порядок користування квартирою в позасудовому порядку.

Відповідач, яка проживає в квартирі, не відчиняла позивачу двері у квартиру, на телефонні дзвінки не відповідала, відмовилась йти на контакт та досягти згоди щодо порядку користування квартирою.

Наявність спільної сумісної власності не надає можливості у повному обсязі розпоряджатися власністю, яка належить позивачу на спільної часткової власності, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом.

21.02.2025 року позовну заяву прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання.

15.04.2025 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Вялова І.М. в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва від 18.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до свідоцтва від 18.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, право власності на житло, а саме спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Акціонерним товариством відкритого типу «Гілея» 03.11.1997 року зареєстроване Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області 10.12.1997 року в реєстровану книгу №63 та реєстраційним номером 12736.

Позивач став власним спірної квартири у зв`язку з передачею стягувачу КС «Взаємодовіра» нереалізованого майна в рахунок погашення боргу з ОСОБА_1 , а саме: 1/3 частка трикімнатної квартири АДРЕСА_2 яка належала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Акціонерним товариством відкритого типу «Гілея» 03.11.1997 року зареєстроване Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області 10.12.1997 року в реєстровану книгу №63 та реєстраційним номером 12736.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За статтею 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За змістом частини третьої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.

У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки квартири, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди квартирі. Під неспівмірною шкодою слід розуміти суттєве погіршення технічного стану квартири (жилого будинку), перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень.

При цьому, визначальним питанням поділу спільного майна або виділення частки з нього, є не усталений співвласниками порядок користування квартирою, а розмір їх часток та технічна можливість поділу квартири відповідно до цих часток.

Статтею 13 ЦПК, що передбачає диспозитивність цивільного судочинства зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні сторонам роз`яснювалась ст.12 ЦПК України, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні клопотань призначення судової будівельно-технічної експертизи щодо відповідності реальної частки, що виділяється, ідеальній, наявність чи відсутність перевищення розміру реальних часток в порівнянні з ідеальними не заявлялось.

Вказане позбавляє суд дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для виділу майна позивача та задоволення позову, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити з його недоведеністю.

Щодо вимоги зобов`язання ОСОБА_1 передати позивачу дублікат ключів від вхідних дверей квартири позивачу як співвласнику квартири, суд зазначає наступне.

Встановлено, що представник позивача 18.10.2025 року зверталась до РВП ГУНП в Миколаївській області з того питання, що вона як співвласниця квартири АДРЕСА_1 не може попасти до квартири, оскільки інша співвласниця її не пускає. Вказане звернення було зареєстровано в поліції за №18367.

Зазначене підтверджує факт того, що відповідач чинить перешкоди для позивача щодо користування квартирою.

Суд дійшов висновку, що позивачем доведено ту обставину, що на даний час у них ключа нема, і що на даний час відповідачка відмовляється їй такий ключ надати. Судом надавався час для мирного вирішення даного спору, разом з тим, у наданий судом час, спір не вирішено.

При таких обставинах, - суд вважає доведеним у суді той факт, що відповідачка на даний час чинить позивачу перешкоди у здійсненні їх прав, зокрема щодо вільного доступу у квартиру, де їм належить на праві власності 1/3 частка. При таких обставинах позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності - а саме у вільному доступі до квартири. Тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивачем при поданні позову судовий збір було сплачено не в повному обсязі, тому при винесенні рішення слід з відповідача стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 208 ЦПК України, суд

ухвалив

в задоволенні позову про поділ нерухомого майна, визначення порядку користування квартирою відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди кредитній спілці «Взаємодовіра» у здійсненні нею права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 і видати кредитній спілці «Взаємодовіра» екземпляр ключів від вхідних дверей зазначеної квартирами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи: позивач кредитна спілка «Взаємодовіра» вул.Театральна,10 м.Первомайськ .

відповідач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 24.12.2025 р.

Суддя