ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6763/25 Справа № 201/6372/23 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар: Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року та на додаткове рішення віл 22 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», треті особи - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Імпульс Трейд», про стягнення страхового відшкодування, (суддя першої інстанції Бєльченко Л.А.),

В С Т А Н О В И В:

5 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», треті особи - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Імпульс Трейд», про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з ПрАТ «АРКС», на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №18672Га2д від 18.02.2022 року в розмірі 218 861,09 грн. шляхом перерахування суми згідно рахунку-фактури № 9 від 22.03.2024 року на користь третьої особи - ТОВ «АВТО-ІМПУЛЬС ТРЕЙД»; пеню в розмірі 3 983,27 грн., 3% річних з суми боргу в розмірі 7 855,01 грн., інфляційні витрати в розмірі 10 444,71 грн. та вирішити питання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у справі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2025 року стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 750,00 грн.

Із вказаними рішеннями суду не погодився представник ПрАТ «СК «АРКС» - Шишлов О.Є., та подав апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що воно було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без врахування обставин справи та наявних в ній доказів.

В обґрунтування скарги вказано, що під час реєстрації звернення щодо пошкодження 29.01.2023 р. в м. Дніпро на вул. Іркутська, 29 автомобіля «NISSAN X-TRAIL», д/н НОМЕР_1 , оператор контакт-центру Страховика неодноразово повідомляв Позивача про необхідність виклику на місце пошкодження автомобіля поліцію з метою фіксації та оформлення події, отримання документів, які будуть складені співробітниками поліції, і тим само не погодив Позивачу можливості не виклику компетентних органів.

Всупереч рекомендацій оператора контакт-центру Страховика Позивач на місце пошкодження автомобіля «NISSAN X-TRAIL», д/н НОМЕР_1 компетентні органи хоч викликав, проте в подальшому, рекомендації оператора контакт-центру Відповідача проігнорував, відмовився від будь-якого оформлення події співробітниками поліції та оформлення ними будь-яких документів, за рекомендацією співробітників поліції та виклик поліції відмінив.

Вказує, що виконання умов Договору позивачем, в частині отримання погодження від Страховика на можливість не оформлення події відповідними документами належними та допустимими доказами не підтверджено.

Судом першої інстанції були проігноровані доводи Відповідача про те, що в якості підтвердження наявності дзвінка 29.01.2023р. до оператора контакт-центру АТ «СК «АРКС» та здійснення запису його розмови Позивачем було додано до матеріалів справи копію адвокатського запиту адвоката Весніна С.О. вих. № 3/21-04/2023 від 21.04.2023р., а також відповіді на нього від ПрАТ «КИЇВСТАР» вих. № 6896814/03/03/02 від 24.04.2023р.

Зазначає, що дзвінок, який, на думку Позивача, ним було здійснено з його номеру телефону НОМЕР_9 на номер контакт-центру АТ «СК «АРКС» 3 8 0800 30 27 23, зафіксований у відповіді ПрАТ «КИЇВСТАР» вих. № 6896814/03/03/02 від 24.04.2023р., а відомості про здійснення телефонного дзвінка НОМЕР_9 о 18:08 та о 18:30 на спецлінію «102» ГУНП в Дніпропетровській області відсутні, що ставило під сумнів достовірність інформації, відображеної у листі ПрАТ «КИЇВСТАР» вих. № 6896814/03/03/02 від 24.04.2023р.

Шишлов О.Є. , просив рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року та додаткове рішення 22 квітня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Весніна С.О., надійшов відзив на апеляційну скаргу, однак з пропуском визначеного судом строк для його подання, а тому при апеляційному перегляді даний відзив не враховується.

Посилання Весніна С.О. , про неотримання ним та позивачем копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги, суд вважає безпідставними, оскільки, поштовий конверт, який направлявся ОСОБА_1 , за його адресою, АДРЕСА_1 , повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, а згідно довідки про отримання документів в електронному суді, адвокат Веснін С.О., отримав ухвалу апеляційного суду від 29.05.2025 року - 30.05.2025 року, а апеляційну скаргу, 28.05.2025 року.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник Страхової компанії - адвокат Шишлов О.Є. - у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, проси задовольнити її у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.01.2023 року, приблизно о 17:45 год., в місті Дніпрі на вулиці Іркутській, поряд із будинком №29, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; через ожеледицю водій не справився з керуванням та наїхав на придорожній стовп біля власного будинку, в результаті чого застрахований транспортний засіб зазнав ушкоджень, інших потерпілих внаслідок цієї ДТП не було.

Згідно рахунку-фактури №9 від 22.03.2024 року, виданого ТОВ «Авто-Імпульс Трейд», вартість ремонту автомобіля NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 240 361,09 грн. з ПДВ (т.1 а.с.19).

Відповідно до копії висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 05.02.2023 року, станом на 29.01.2023 року, 19:40 год., ОСОБА_1 прибув самостійно, ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння відсутні (т. 1, а.с.18).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №18672Га2д, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 18.02.2022 року. Cтрок дії договору страхування з 18.02.2022 року по 17.02.2023 року (т.1 а.с.7-13).

29.01.2023 року, о 17:56 год., ОСОБА_1 було здійснено дзвінок на телефон гарячої лінії відповідача, що був зазначений в договорі страхування (0 800 30 2723), з метою повідомлення страхової компанії про страховий випадок та необхідності виклику поліції за місцем ДТП. Зазначений телефонний дзвінок було зроблено з телефонного номеру, належного позивачу НОМЕР_10 (т.1 а.с.33).

Дане звернення зафіксоване в ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 29.01.2023 року, о 18:00 год., як заява про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (т.1, а.с.95).

У судовому засіданні судом було прослухано аудіо-запис розмови ОСОБА_1 з оператором ПрАТ «СК «АРКС», з котрого вбачається, що в процесі розмови з оператором з боку останньої не було отримано однозначного відповіді про можливість не викликати на місце пригоди працівників патрульної поліції.

Згідно відповіді ПрАТ «Київстар» за вих.№6896814/03/03/02 від 24.04.2023 року, за телефонним номером НОМЕР_2 станом на 29.01.2023 року на телефон 23 з телефонного номеру НОМЕР_2 було здійснено дзвінок 29.01.2023 року о 17:56:10 тривалістю 685 сек. Також 29.01.2023 року, о 18:27:06 було з телефонного номеру, належного контрактному абоненту, ОСОБА_1 , було здійснено телефонний дзвінок на телефон 23 тривалістю 141 сек., тобто, більше ніж 2 хв.(а.с.33 т.1).

Зі слів ОСОБА_1 вбачається, що останнім з власного номеру (НОМЕР_10) 29.01.2023 року, о 18:08 год., було здійснено дзвінок на спецлінію «102» ГУНП в Дніпропетровській області та викликано поліцію на місце дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Дніпро, вул. Іркутська, 29. Після прибуття на місце події працівниками поліції перевірено документи та страхові поліси водія і після того, як працівники поліції з`ясували, що транспортний засіб, автомобіль NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований на умовах «повне КАСКО», останні, зі слів позивача, запропонували останньому не складати протокол про ДТП, пояснюючи, що йому має бути виплачене страхове відшкодування незалежно від наявності у нього провини та складеного щодо цього протоколу про ДТП. Після того, ОСОБА_1 зателефонував на спецлінію «102» ГУНП в Дніпропетровській області та скасував виклик поліції.

Вказані обставини знайшли відображення у відповіді на запит Управління організаційного-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.03.2023 року за №12/8-1912, з котрого вбачається, що 29.01.2023 року, о 18:08 год., з абонентського номеру телефону НОМЕР_4 надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Дніпро, по вул.Іркутській, в районі буд.29, відбулася дорожньо-транспортна пригода без травмованих. 15 хв. тому заявник на власному автомобілі марки NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , через ожеледицю, зіткнувся з електроопорою біля свого будинку. Дане повідомлення внесене до електронної картки № 96495350 та передано до відділення поліції №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де повідомлення зареєстроване до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1339 від 29.01.2023 року.

Диспетчером відділу з у правління нарядами поліції УОАЗОР ГУНП на обслуговування даного повідомлення направлено поліцейських Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, патруль №0123.

За результатом виїзду на місце події, поліцейськими УПП ДПП НПУ складено електронний рапорт, згідно котрого матеріали ДТП поліцейськими не складалися. Заявник прохає скасувати його попередню заяву з приводу ДТП та повідомив, що допомоги працівників поліції не потребує.

29.01.2023 року, о 18:30 год., з абонентського номеру телефону НОМЕР_4 надійшло повідомлення, в котрому заявник прохає скасувати його попереднє звернення за фактом ДТП без травмованих, що мало місце за адресою: м. Дніпро, вул. Іркутська, в районі буд.29. Допомоги працівників поліції не потребує.

Дане повідомлення внесено до електронної картки № 96495839 та передано до відділення поліції №2 ДРУП ГУНП, де повідомлення зареєстроване до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1339 від 29.01.2023 року (т.1 а.с.98).

Листом за вих.№2986/12ЦВ від 29.03.2023 року ПрАТ «СК «АРКС» повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування щодо заявленого випадку, посилаючись на недотримання положень п. 26.4, п. 28.5.3 , п. 25.1.3, п. 26.1.1.5, п. 28.5.6 , п. 25.1.11 Договору страхування від 18.02.2022 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий суд виходив з їх доведеності та стягуючи зі страхової компанії на користь позивача 29750 грн. правничої допомоги зазначив що дана сума відповідає критеріям співмірності.

Апеляційний суд часткового погоджується з вказаним висновком місцевого суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ вказує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти росії»).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частина третя статті 6 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Статтею 8 цього Закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Пунктом 9.2 Договору страхування наземного транспортного засобу «Класік» №18672Га2д, укладеного між сторонами 18.02.2022, страховим ризиком визнано збитки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а підпунктом 23.2.2 пункту 23.2 Договору страхування передбачено, що «Збитки внаслідок ДТП» - це будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Підпунктами 25.1.2 та 25.1.3 пункту 25.1 Договору страхування передбачено, що в разі настання передбаченої в п.23.2 Договору події, Страхувальник зобов`язаний: з місця події, що має ознаки страхового випадку, повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи (з урахуванням п.26.1.2.9 та п.26.4 Договору); протягом 3-х робочих днів з моменту настання події сповістити про це Страховика шляхом надання повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку (Повідомлення про подію - п.26.1.1 Договору).

Пунктом 26.1.1.1 Договору страхування визначено, що повідомлення про подію надається Страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру Страховика, зокрема, за телефоном 0 800 30 27 23, що було здійснено ОСОБА_1 в день ДТП - 29.01.2023р.

Відповідно до п.26.1.1.2 Договору страхування страховик здійснює фіксацію повідомлення про подію відповідно до інформації, отриманої від страхувальника під час телефонної розмови.

Пунктом 26.4 Договору страхування встановлено, що при настанні події, за ризиками, вказаними в п.9.2-9.7 Договору, та з урахуванням умов п. 26.4.1 та п.26.4.2 Договору, страхувальник має право з місця пригоди звернутись до Страховика (за тел. 0 800 30 27 23) із запитом на погодження можливості не викликати на місце події компетентні органи та, відповідно, можливості на надавати Страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання події, що має ознаки страхового випадку. У разі погодження таких дій Страховиком, Страхувальник може не викликати на місце події компетентні органи та не надавати Страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання події, що має ознаки страхового випадку. У випадку відсутності документів компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, страхове відшкодування сплачується виключно шляхом перерахування на рахунок СТО відповідно до опції «На базі авторизованої СТО на вибір Страховика.

Згідно п.26.4.1. умови п.26.4 Договору не діють у випадку настання ДТП при наявності іншого учасника ДТП (окрім застрахованого ТЗ). У випадку настання ДТП при наявності іншого учасника ДТП (окрім застрахованого ТЗ) страхувальник (водій застрахованого ТЗ) зобов`язаний повідомити поліцію про подію, діяти відповідно до п.п.2.10, 2.11 та проконтролювати обов`язковість реєстрації та оформлення ДТП співробітниками поліції. При цьому у випадку оформлення ДТП шляхом складання спільно з іншим учасником ДТП повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») без виклику поліції відповідно до п.2.11. ПДР, страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку за вирахуванням встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше ліміту, встановленого відповідним розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на дату настання страхового випадку.

У відповідності до п. 26.4.2. страховик не приймає до розгляду для підтвердження настання страхового випадку повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») без виклику поліції відповідно до п.2.11 ПДР у разі, якщо під час ДТП не було безпосередньо зіткнення (контакту) транспортних засобів-учасників ДТП.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до приписів ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст. 77, 78 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не приймає до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як було встановлено матеріалами справи та підтверджується відповідними доказами, що вбачається, що ОСОБА_1 , як страховиком, після ДТП було виконано вимоги Договору страхування наземного транспортного засобу «Класік» № 18672Га2д . Позивачем здійснено два телефонні дзвінки на номер гарячої лінії ПрАТ «СК «АРКС» - 0 800 30 2723. За результатом першого телефонного дзвінка (29.01.2023 року, о 17:56:10) оператор ПрАТ «СК «АРКС» однозначно не відповів про можливість не викликати працівників патрульної поліції. Після виклику ОСОБА_1 працівників поліції 29.01.2023 року, о 18:08 год., останніми повідомлено, що транспортний засіб автомобіль NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований на умовах «повне КАСКО», і запропоновано ОСОБА_1 не складати протокол про ДТП, у зв`язку з тим, що йому має бути виплачене страхове відшкодування незалежно від наявності у нього провини та складеного щодо цього протоколу про ДТП. Після того ОСОБА_1 повторно було здійснено телефонний дзвінок на гарячу лінію ПрАТ «СК «АРКС» о 18:27:06, оператором якого, зі слів ОСОБА_1 , було повідомлено останньому про те, що він може не викликати працівників поліції на місце ДТП, що відповідає умовам п.26.4. Договору страхування.

29.01.2023 року, о 18:30 год., з абонентського номеру телефону НОМЕР_4 надійшло повідомлення, в котрому заявник прохає скасувати його попереднє звернення за фактом ДТП без травмованих, що мало місце за адресою: АДРЕСА_2 . Допомоги працівників поліції не потребує.

Дане повідомлення внесено до електронної картки № 96495839 та передано до відділення поліції №2 ДРУП ГУНП, де повідомлення зареєстроване до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1339 від 29.01.2023 року (т.1 а.с.98).

Згідно відповіді ПрАТ «Київстар» за вих.№6896814/03/03/02 від 24.04.2023 року; відповіддю на запит Управління організаційного-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.03.2023 року за №12/8-1912.

Матеріалами справи встановлено, що місцевим судом були витребувані аудіо-записи телефонних розмов ОСОБА_1 з оператором кол - центру ПрАТ «СК «АРКС», але суду направлено відповідачем лише запис першого телефонного дзвінка, посилаючись на те, що другої телефонної розмови не відбулося.

Згідно відповіді ПрАТ «Київстар» за вих.№6896814/03/03/02 від 24.04.2023 року вбачається, що о 18:27:06 з телефонного номеру, належного контрактному абоненту ОСОБА_1 , було здійснено телефонний дзвінок на телефон 23 тривалістю 141 сек., тобто, більше ніж 2 хв., після чого позивачем о 18-30 год. був відмінений виклик працівників УПП ДПП НПУ, про що останніми складений відповідний рапорт.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки як встановлено матеріалами справи, підтверджується відповідними доказами та не спростовано стороною відповідача, що під час виникнення страхового випадку, позивач виконав вимог п. 26.4 Договору, щодо повідомлення про страховий випадок, страхову та відповідні компетентні органи

Вказані обставини знайшли документальне підтвердження у відповіді на запит Управління організаційного-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.03.2023 року за №12/8-1912, з котрого вбачається, що 29.01.2023 року, о 18:08 год., з абонентського номеру телефону НОМЕР_4 надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Дніпро, по вул. Іркутській, в районі буд.29, відбулася дорожньо-транспортна пригода без травмованих. 15 хв. тому заявник на власному автомобілі марки NissanX-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , через ожеледицю, зіткнувся з електроопорою біля свого будинку. Дане повідомлення внесене до електронної картки № 96495350 та передано до відділення поліції №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де повідомлення зареєстроване до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1339 від 29.01.2023 року.

Також, наявність всіх чотирьох дзвінків з номеру, належного позивачеві підтверджується листом ПрАТ «Київстар» за вих. № 6896814/03/03/02 від 24.04.2023 року, який було досліджено в судовому засіданні. Згідно цієї відповіді ПрАТ «Київстар», за телефонним номером НОМЕР_2 станом на 29.01.2023 року на телефон 23 (телефон контакт центру страхової компанії) з телефонного номеру НОМЕР_2 було здійснено дзвінок 29.01.2023 року о 17:56:10 тривалістю 685 сек. Також 29.01.2023 року, о 18:27:06 було з телефонного номеру, належного контрактному абоненту, ОСОБА_1 , було здійснено телефонний дзвінок на телефон 23 (телефон контакт центру страхової компанії) тривалістю 141 сек., тобто, більше ніж 2 хв.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Шишловим О.Є. не наведено достатньо доказів стверджувати те, що позивачем не було здійснено другий дзвінок до страхової компанії, в якому представник повідомила позивача, що останній може не викликати працівників поліції.

Представником апелянта не було надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної запис цієї розмови на спростування твердження позивача, крім того, як встановлено матеріалами справи, що 22.05.2023 АТ «СК «АРКС» надала відповідь вих. №4846/12ЦВ відповідно до якої було зазначено, що матеріали щодо ДТП, перебувають у адвоката АО «АКТА ЛЕКС» - Шишлова Олександра Євгеновича, а тому апеляційний суд вважає, що саме сторона відповідача не довела обставини викладені у скарзі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду від 07 квітня 2025 року ухвалено з дотримання всіх норм права, судом першої інстанції під час розгляду справи було досліджено всі надані докази у справі та надано належну правову оцінку даним правовідносинам.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та є однаковими з доводами які були викладені у позовній заяві.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).,

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно додаткового рішення суду від 22 квітня 2025 року, слід зазначити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15 зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документів, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, представником позивача, адвокатом Весніним С.О., надано: копію договору (угоди) №1/01-04/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.04.2023 року; додаток №1 до Договору №1/01-04/23 від 01.04.2023 року про надання правової допомоги, котрим сторони погодили вартість 1 години роботи адвоката 1675,00 грн. та зазначено перелік та обсяг послуг (гонорару), що надаються за цим додатком до Договору, а саме: досудова підготовка вивчення та аналіз документів клієнта, вивчення судової практики, опрацювання правової позиції та надання консультації клієнту з приводу підстав та предмету позовних вимог з урахуванням прецедентної практики та правових висновків Верховного Суду, складання та надіслання адвокатських запитів, опрацювання отриманих результатів, збір доказів 5 год.; підготовка позовної заяви визначення підстав і предмету позову, доказів на обґрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка та подання позову до суду 5 год.; судове представництво прибуття до суду та участь адвоката у судових засіданнях у суді першої інстанції, підготовка та подання необхідних процесуальних документів; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №35241 від 10.04.2023 року на суму 16750,00 грн.; акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 07.04.2025 року.

З наданого суду акту приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 07.04.2025 року вбачається, що адвокатське об`єднання передало, а клієнт прийняв надану професійну правничу допомогу в наступному уточненому обсязі, кількості та вартості, а саме: досудова підготовка вивчення та аналіз документів клієнта, вивчення судової практики, опрацювання правової позиції та надання консультації клієнту з приводу підстав та предмету позовних вимог з урахуванням прецедентної практики та правових висновків Верховного Суду, складання та надіслання адвокатських запитів, опрацювання отриманих результатів, збір доказів 5 год. вартістю 8375,00 грн.; підготовка позовної заяви визначення підстав і предмету позову, доказів на обґрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка та подання позову до суду 5 год. вартістю 8375,00 грн.; складання процесуальних документів у справі про витребування доказів у справі, про залучення третьої особи, уточненої позовної заяви 4 год. вартістю 6700,00 грн.; судове представництво, а саме, прибуття до суду та участь адвоката у судових засіданнях 25.09.2023 року та 05.12.2023 року з розрахунку вартості розмір мінімальної заробітної плати 2023: 6700 ? 0,25 = 1675 грн.) 1 год. ? 2 засідання = 3350 грн.; прибуття до суду та участь адвоката у судових засіданнях 24.01.2024 року, 08.05.2024 року, 04.07.2024 року, 06.09.2024 року, 09.10.2024 року, 16.12.2024 року, 11.12.2024 року з розрахунку вартості розмір мінімальної заробітної плати 2024: 7 100 ? 0,25 = 1 775 грн.) 1 год. ? 7 засідань = 12 425 грн.; прибуття до суду та участь адвоката у судових засіданнях 08.01.2025 року, 04.02.2025 року, 01.04.2025 року з розрахунку вартості розмір мінімальної заробітної плати 2025: 8 000 ? 0,25 = 2000 грн.) 1 год. ? 3 засідання = 6 000 грн., всього вартість послуг становить 45225 грн. за 26 годин.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене та враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, складність справи, та період розгляду даної справи, апеляційний суд вважає, що стягнута місцевим судом сума у розмірі 29750 грн. не відповідає критерію співмірності, а отже колегія суддів вважає. що вона підлягає зменшенню до 7000 грн., оскільки саме ця сума буде відповідати критерію співмірності та критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру та фінансової можливості позивачки компенсувати вказану суму відповідачу за надану йому адвокатську допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2025 року підлягає зміні шляхом зменшення суми правничої допомоги з 29750 грн., до 7000 грн.

Керуючись статтями 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2025 року змінити, стягнувши з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Халаджи