КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-з/824/1459/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткова

м. Київ Справа № 757/36687/21-ц

25 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»- Залізняка Івана Івановича та представника позивача ОСОБА_1 - Завадецького Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Кабінет Міністрів України про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до АТ «Державний ощадний банк України», у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 2 005 820 грн заборгованості із заробітної плати та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення та про приєднання доказів фактично понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» 307 200 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року залишено без задоволення, рішення районного суду - без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року задоволено частково, додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Заяву відповідача АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення витрат на правову допомогу залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 05 травня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційнускаргу адвоката Маслової Вікторії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року задоволено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 1 505 554 грн 93 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Апеляційну скаргу адвоката Маслової В.С. в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року задоволено частково.

Додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року скасувано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення витрат на правову допомогу - залишено без розгляду.

07 жовтня 2025 року Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - Завадецького О.О. надійшла заява про розподіл судових витрат.

В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що за надання правничої допомоги у даній справі позивач сплатив адвокатському бюро гонорар у розмірі 287 462,00 грн.

Звертає увагу на те, що до звернення до суду з даним позовом, позивач звертався до відповідача з досудовою претензією. У листі-відповіді відповідач не заперечував факту невиплати позивачу частини заробітної плати, однак і не висловив згоду на виплату такої суми.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 287 462,00 грн.

27 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»- Залізняка І.І. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що заявлений позивачем розмір витрат є неспівмірним, а тому просив суд відмови позивачу у стягненні таких витрат. Також зазначив, що у випадку прийняття заяви про розподіл судових витрат просив суд зменшити такі витрати до 10 000,00 грн.

03 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Залізняка І.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що з метою отримання професійної правничої допомоги під час розгляду справи, між відповідачем та Адвокатським об`єднанням "Арцінгер" було укладено Договір про надання правової допомоги № 2785 від 28.09.2025 року та відповідно Додаткову угоду № 1 від 28.09.2021 року до Договору, якою сторони погодили обсяг правової допомоги та її вартість. Для надання правової допомоги саме у цій справі, відповідач та АО "Арцінгер" уклали Додаткову угода № 2 від 21.12.2023 року до договору, якою сторони погодили, що вартість послу за представництво і підготовку необхідних процесуальних документів у справі у суді другої інстанції становить 153 600,00 гривень з урахуванням ПДВ. Згідно з пунктом 2 договору, сторони погодили надання АО "Арцінгер" Клієнту правової допомоги у вигляді представництва АТ "Державний ощадний банк України" у судах першої, другої, третьої інстанції під час розгляду справи.

Вказує на те, що адвокати Залізняк І.І. та Тищенко А.В. надали Клієнту професійну правничу допомогу в обсязі, відповідачем надається детальний опис робіт виконаних адвокатами АО "Арцінгер" в якому вказано види (деталізація) та обсяг наданої правової допомоги, включаючи витрачений на її надання час адвокатами АО "Арцінгер" та його вартість.

Зазначає, що 12.06.2025 АО "Арцінгер" висталено АТ "Державний ощадний банк України" до оплати рахунок № 2785/07-1 на суму 76 800,00 грн з ПДВ. Рахунок був сплачений у повному розмірі, що підтверджує платіжна інструкція (МО) 3323 (#001) від 20.06.2025.

29.10.2025 АО "Арцінгер" висталено АТ "Державний ощадний банк України" рахунок № 2785/07-2 на оплату за надану правову допомогу, що становить решту від погодженої суми у розмірі 76 800,00 грн (з ПДВ).Отже, загальна вартість наданої правової допомоги, що підлягає до оплати Клієнтом за умовами Договору та Додатку № 2 становить 153 600 грн (з урахуванням ПДВ), та підтверджується рахунками № 2785/07-1 та № 2785/07-2.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 153 600 грн.

06 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - Завадецького О.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що підтримує подану 04 жовтня 2025 року заяву про розподіл судових витрат, а тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 287 462,00 грн.

06 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву відповідача про стягнення судових витрат в обгрунтування яких зазначав, що у заяві про розподіл судових витрат Позивач просить Суд стягнути з Відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 287462,00 грн. за весь розгляд справи, включаючи її розгляд у судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

При цьому, на суд апеляційної інстанції припадає сума 128 497,44 грн. Сума позову становить 2 005 820,00 грн. Сума задоволених позовних вимог становить 1 505 554,00, тобто 75 % від суми позову. Таким чином, пропорція судових витрат, на яку міг би розраховувати відповідач, мала б становити 25 % від суми 128 497,44 грн., а саме не більше 32 124, 25 грн.

Звертає увагу суду на те, що позов було задоволено частково, а не повністю, виключно через те, що відповідач надав суду і позивачу розрахунок заробітної плати позивача, яка підлягає виплаті позивачу.

Такий розрахунок був наданий відповідачем лише 06 жовтня 2025, хоча першу заяву по суті справи відповідач подав до суду першої інстанції ще 05 листопада 2021. З поданим відповідачем розрахунком позивач погодився одразу (що підлягає оцінці згідно п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК). При цьому всі правові підстави вимог позивача були підтримані судом, в жодній частині правова позиція позивача не була визнана судом необгрунтованою.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, суд підтримав правову позицію позивача повністю. Натомість сума позовних вимог була змінена через надання розрахунку невиплачених позивачу сум заробітної плати, який міг бути наданий тільки відповідачем, і який він надав тільки через чотири роки з дня подання ним першої заяви по суті справи (що також підлягає оцінці згідно п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК).

З огляду на вище викладене просив суд відмовити відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяв представників позивача та відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вказані заяви підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання щодо розподілу судових витрат за наданння правової допомоги в суді апеляційної інстанції судом не вирішувалось.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За договором про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених судових витрат представник позивача до заяви про розподіл судових витрат надав копію договору про надання правової допомоги № 1/05-2021 від 11.05.2021; копію додаткової угоди від 25.12.2023 до договору про надання правової допомоги № 1/05-2021 від 11.05.2021 (копія); довідку АТ «УКРСИББАНК» від 07 липня 2025 Вих. № 62-3-12/32/222; додаток до Рахунку-фактури № 1/05-2021/2 від 30.11.2021; акт приймання-передачі послуг № 1/05-2021/2 від 30.11.2021 року (копія); рахунок-фактуру № 1/05-2021/1 від 18.05.2021; рахунок-фактура № 1/05-2021/2 від 30.11.2021; додаток до Рахунку-фактури № 1/05-2021/5 від 05.12.2023; акт приймання-передачі послуг N? 1/05-2021/5 від 05.12.2023 р. (копія); рахунок-фактура № 1/05-2021/4 від 22.05.2023; рахунок-фактура № 1/05-2021/5 від 05.12.2023; додаток до Рахунку-фактури № 1/05-2021/7 від 01.07.2025;акт приймання-передачі послуг № 1/05-2021/7 від 01.07.2025; рахунок-фактура № 1/05-2021/6 від 05.12.2023; платіжна інструкція АТ «УКРСИББАНК» № @2PL787185 від 11 липня 2025; рахунок-фактура № 1/05-2021/7 від 01.07.2025.

На підтвердження понесених судових витрат представник відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення надав рахунок- фактуру № 2785/07-01 від 12.06.2025; рахунок- фактуру № 2785/07-02 від 29.10.2025; деталізація суми по рахунку; платіжну інструкцію від 20.06.2025.

Аналізуючи зазначене в сукупності, враховуючи принципи прапорціїйності, співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням доводів представників позивача та відповідача викладених в клопотаннях про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат понесених позивачем в сумі 30 000,00 грн. та про часткове задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат понесених відповідачем в сумі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 270 ЦПК України,ЗакономУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»- Залізняка Івана Івановича задовольнити частково.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: