РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні

за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 16 250,00 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідачки, ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором № 47520-12/2023 від 30.12.2023 у розмірі 16 250,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачка не виконала зобов`язання за договором, укладеним з ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", право вимоги за яким перейшло до Позивача.

Також Позивач просить покласти на Відповідачку судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник Позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка надсилалась за адресою місця проживання Відповідачки ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (або "за закінченням терміну зберігання"). Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є належним повідомленням (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Також Відповідачка повідомлялась про розгляд справи через електронний кабінет в підсистемі "Електронний Суд", що підтверджується довідкою про доставлення електронного кабінету.

Крім офіційної судової повістки, що надсилалась поштою на адресу місця проживання Відповідачки, інформацію про суд, що розглядає справу, склад сторін, предмет позову, а також місце, дату та час судового засідання було доведено до відома Відповідачки через Портал Дія. Також Суд надсилав відповідну інформацію на повідомлений у кредитному договорі фінансовий номер телефона Відповідачки, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставлення електронного повідомлення.

Отже, Відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина перша статті 223 ЦПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга статті 191 ЦПК України).

Суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

19.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ФІН" (Первісний кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит № 43626423 за допомогою веб-сайту Кредитодавця, який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

30.12.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит № 47520-12/2023. Згідно з умовами договору Відповідачці надано кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 120 днів, до 27.04.2024, зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на день.

Сторони підписали Графік платежів, в якому погодили порядок та строки повернення кредиту періодичними платежами. Платежі № 2, 3, 4 та 5 складалися виключно з нарахованих процентів у сумі від 3 125,00 грн до 3 875,00 грн, а останній платіж № 6, що мав бути здійснений 27.04.2024, включав залишок процентів у сумі 1 750,00 грн та повне повернення тіла кредиту 5 000,00 грн.

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав Відповідачці кредит у розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 .

Факт укладання договору та отримання кредиту Відповідачка визнала в заявці на внесення змін до Договору про надання фінансового кредиту № 47520-12/2023 від 30.12.2023, з якою вона звернулась до Первісного кредитора 19.02.2024. Зокрема, у цій заявці Відповідачка з метою врегулювання заборгованості просила внести зміни до Договору про надання фінансового кредиту № 47520-12/2023 від 30.12.2023, перенести дату сплати процентів в поточному періоді за кредитом на 5 днів. В день підписання додаткової угоди зобов`язувалась оплатити частину нарахованих процентів в сумі 625.00 грн.

19.02.2024 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до вказаного Договору. Згідно з умовами цієї угоди сторони домовилися перенести дату сплати процентів у поточному періоді на 5 днів. Позичальник зобов`язалася в день підписання угоди сплатити частину нарахованих процентів у сумі 625,00 грн. У разі несплати вказаної суми угода втрачає чинність, а погашення здійснюється на первісних умовах. Сторони затвердили Графік платежів у новій редакції.

Згідно з умовами нового графіку Позивачка мала здійснити 4 платежі за кожний розрахунковий період тривалістю 25 днів за період з 23.01.2024 по 13.04.2024, що є відсотками, а останній платіж здійснити 27.04.2024 - у сумі 6750.00 грн, що включав повернення всієї суми кредиту 5000,00 грн та залишок нарахованих процентів за останні 14 днів у сумі 1750,00 грн. Загальна сума, яку Позичальник мала повернути, становила 20 000,00 грн, де 5 000,00 грн - тіло кредиту, а 15 000,00 грн - проценти, нараховані за ставкою 2.5% на день.

Відповідачка порушила умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до статті 514 ЦК України до Позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до Відповідачки на підставі договору факторингу № 29052024, що був укладений 10.06.2025 між ТОВ "Факторинг Партнерс", як фактором, та ТОВ "Аванс Кредит", як клієнтом укладено договір факторингу №29052024, за умовами якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями в загальному розмірі 18 589 998,95 грн, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом.

Згідно п. 1.2. Договору факторингу на підставі цього Договору фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому.

За пунктом 1.4. Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в дату укладення цього Договору.

Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників (порядковий номером 254) право вимоги до Відповідачки було відступлено. Зокрема, сума заборгованості, що була відступлена новому кредитору становить 16250,00 грн, що становить тіло кредиту - 5 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 250,00 грн.

Відповідно до розрахунку Первісного кредитора нарахування процентів за договором здійснювалося щоденно за ставкою 2,5%. Останнім днем нарахування процентів є 27.04.2024, тобто в межах погодженого строку кредитування. Після цієї дати нарахування процентів за договором не здійснювалося.

Перевіряючи правильність розрахунку заборгованості за процентами, Суд бере до уваги, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.

Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, статтю доповнити частиною п`ятою такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %".

Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (пункт 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX).

Отже, за загальним правилом норма частини п`ятої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" щодо обмеження ставки застосовується до договорів про споживчий кредит, укладених починаючи з 24 грудня 2023 року. Водночас до договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, вимога щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовується виключно у випадку, якщо строк дії таких договорів було продовжено.

Також цим же Законом розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 17, яким передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) - 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) - 1,5%.

У цій справі, що розглядається, кредитний договір був укладений після набрання чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", тому пункт 17 Перехідних положень не може бути застосований до спірних правовідносин.

Для нових договорів діє норма частини п`ятої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", тому максимальний розмір денної процентної не може перевищувати 1%.

Водночас умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

Таким чином, нарахування процентів за ставкою 2.5% є неправомірним. Суд проводить самостійний розрахунок процентів за максимально допустимою ставкою 1% на день. Оскільки нарахування здійснювалося в межах строку кредитування з 31.12.2023 по 27.04.2024 (119 днів), належний розмір процентів за договором становить 5950,00 грн (5000,00 грнХ1%Х119).

Судом встановлено виконання Відповідачкою зобов`язань у частині сплати процентів на загальну суму 2312,50 грн, що підтверджується фінансовим розрахунком Первісного кредитора, відповідно сума заборгованості за відсотками становить 3 637,50 грн (5950,00 грн -2312,50 грн).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів порушення Відповідачкою умов договору. Натомість Відповідачка не реалізувала своє право на подання заперечень та доказів погашення боргу.

Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням наведених судом розрахунків щодо розміру заборгованості за відсотками, стягненню підлягає сума у розмірі 8 637,50 грн (5 000,00 грн тіло кредиту та 3 637,50 грн проценти). У задоволенні решти позовних вимог Суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Позов задоволено частково, що становить 53,15% від ціни позову (8 637,50/16 250,00), тому з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 287,51 грн.

Позивач також просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн. На підтвердження понесених Позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 1085 від 11 червня 2025 року, витяг з акту № 15 на надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року, відповідно до якого загальна сума витрат на правову допомогу згідно з актом становить 9 000,00 грн, з яких надання усної консультації тривалістю дві години за ціною 1500,00 грн за годину, що становить 3000,00 грн. Також до переліку включено складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, на що було витрачено дві години при вартості одиниці виміру 3000,00 грн, що в сумі складає 6000,00 грн.

Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 № 686/5757/23).

Зокрема, згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У цій справі Суд, беручи до уваги ціну позову, що становить 162500,00 грн, категорію спору (споживче кредитування), суму основного боргу 5000,00 грн, вважає, що заявлений Позивачем розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Для Відповідачки, як фізичної особи-споживача, результат справи має суттєве особисте фінансове значення і створює ризик покладення надмірного фінансового тягаря, тоді як для Позивача, який є професійним учасником ринку фінансових послуг (факторингова компанія), для якого стягнення споживчих кредитів є основним видом діяльності результат має суто економічний характер з мінімальним значенням для його господарської діяльності. Цей спір кваліфікується як малозначний, а позовна заява відповідає типовій формі.

Застосовуючи принцип пропорційності, Суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4783,50 грн (9000 грн х53,15%). Такий розмір витрат на правничу допомогу, на переконання Суду, відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (підготовка позовної заяви, розрахунків, участь у справі) та досягнутим результатом, і не покладає на Відповідача надмірного тягаря, враховуючи часткове задоволення позову. Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача, відповідає принципам пропорційності та розумності.

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість за Кредитним договором № 47520-12/2023 від 30.12.2023 у розмірі 8 637,50 грн (вісім тисяч шістсот тридцять сім гривень 50 копійок), що складається з: 5 000,00 грн тіла кредиту та 3 637,50 грн процентів, а також судовий збір у розмірі 1 287,51 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 783,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Позивач (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 23 грудня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО