Справа № 214/6138/25
У Х В А Л А

24 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Хімченко А.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кривому Розі в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження позов ГАРАЖНО БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» до ОСОБА_1 про стягнення членських внесків, -

в с т а н о в и в :

В провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу на підставі ухвали Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2025 року надійшла вказана позовна заява, для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29.07.2025 року у відкритті провадження за позовом ГАРАЖНО БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» до ОСОБА_1 про стягнення членських внесків - відмовлено. Позовну заяву з додатками повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу його право на звернення до Господарського суду Дніпропетровської області за правилами положень ГПК України в порядку господарського судочинства.

На адресу Покровського районного суду міста Кривого Рогу на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2025 року надійшла вказана справа для продовження розгляду у суді першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду цивільну справу передано в провадження суді Чайкіна Ігоря Борисовича.В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Ухвалою суду від 14.10.2025 року вказану справу прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б. постановлено розгляд справи в спрощеному порядку з викликом учасників справи.

ГАРАЖНО БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» звернулося до суду в якому просили стягнути із відповідачки ОСОБА_1 членські внески за період з 2023 року по 2024 рік в розмірі 1950.00 гривень, а також судовий збір в розмірі 3028.00 гривень.

Судове засідання призначено на 11.12.2025 року о 15.00 годині.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Від адвоката Примакова К.О., який діє в інтересах ГАРАЖНО БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» надійшло клопотання в якому він просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 сплатила членські внески, а отже відсутній предмет спору. Просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 6056.00 гривень сплачений до суду першої та апеляційної інстанції. Посилався на ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача та згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Звернув увагу, на Постанову ВС у справі № 917/1161/25, а саме , що якщо позивач не підтримує свої позовні вимоги внаслідок їх задволення відповідачем після предявлення позову, суд, за заявою позивача присуджує стягнення понесених витрат з відповідача. При цьому спосіб у якій позивач не підтримує своїх вимог не має значення.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву у якій просила відмовити у стягненні з неї судового збору оскільки позивач сам відмовився від позовної заяви. Вважає, що 50 відсотків слід повернути з бюджету, а відповідно до ч. 3, ст. 142 ЦПК України витрати позивачу не відшкодовуються. Додатково звернула увагу, що судовий збір при подачі апеляції сплачено фізичною особою. Зазначила, що ч. 5 ст. 142 ЦПК України надає відповідачу право на відшкодування, а не навпаки.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи слідує, що після відкриття провадження у справі представник позивача звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що на теперішній час ОСОБА_1 сплатила членські внески за 2023-2025 рік.

Закриття провадження в справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, з приводу якого виник спір (правовий конфлікт) між позивачем і відповідачем (див., зокрема постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18, від 14 вересня 2021 року у cправі № 909/243/18).

При цьому підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 916/1042/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 754/11753/21, від 22 травня 2024 року у справі № 204/1150/23.

Закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року в справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19)).

На відміну від інших видів судових витрат у цивільній справі, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає окремий закон Закон України «Про судовий збір».

Вказане узгоджується і з положеннями частини другої статті 133 ЦПК України, згідно з якими розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання повернення судового збору врегульовано статтею 7 Закону України «Про судовий збір», яка містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких сплачена сума судового збору, за відповідним клопотанням повертається судом особі, яка його сплатила.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином Закон України «Про судовий збір» передбачає загальне правило, згідно з яким судовий збір повертається у випадку закриття провадження у справі, та одне виключення із загального правила, а саме закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Вказана правова позиція зазначена у Постанові ВС від 05 листопада 2025 року справа № 462/8477/24; провадження № 61-8403св25.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому, за змістом положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі закриття провадження у справі, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу повертається за його заявою.

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність підстав для повернення сплаченого судового збору, а не стягнення його з відповідачки.

Керуючись ст.ст.13, 142, 255, 256, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі № 214/6138/25 за позовною заявою ГАРАЖНОБУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» до ОСОБА_1 про стягнення членських внесків закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з державного бюджету ГАРАЖНОБУДІВЕЛЬНОМУ КООПЕРАТИВУ «КОСМОС» (місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Кустанайська, ЄРДПОУ: 33452346) судовий збір у розмірі 6056.00 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп., номер документа квитанції: 194551403.1: WEB від 18 червня 2025 року та квитанції № 256867307 від 29 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 24.12.2025 року.

Суддя І. Б. Чайкін