Справа № 487/5754/24
Провадження № 2/487/3977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Від представника позивача, на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з його смертю.

Згідно п.7 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку зі смертю відповідача.

Від представника позивача, на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, а також про повернення судового збору.

Дослідивши заяви про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд вважає за необхідне її задовольнити.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно главі 8 ЦПК України регламентовано питання судових витрат, зокрема нормами ст.142 ЦПК України визначено розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Частиною 3 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При подачі даного позову позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору в дохід держави.

Приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно сплатила заборгованість вже після пред`явлення позову, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн..

Керуючись 206, 255, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині позовних вимог відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із смертю відповідача.

Провадження у цивільній справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судові витрати у розмірі 3028,00.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін