У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подачі позовної заяви

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Подільського районного суду м. Києва заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що має намір звернутися до Подільського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним шлюбу, укладеного у 2015 році з громадянкою ОСОБА_2 , у зв`язку з прихованням останньою тяжкої та небезпечної для нащадків хвороби.

Таким чином, заявник вказує, що його вимоги ґрунтуються на обставинах та подіях, які можуть бути доведені медичною документацією (результатами досліджень, діагнозами та історією хвороби), яка наявна лише у медичній установі, в якій ОСОБА_2 проходила обстеження і лікування у 2018 - 2019 роках, а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клініка репродуктивної медицини «НАДІЯ» (ідентифікаційний місцезнаходження: м. Київ, вул. Максима Кривоноса 19-А).

З огляду на конфіденційний статус медичної інформації, позбавлений можливості отримати докази в обґрунтування позовних вимог щодо наявності тяжкої хвороби у ОСОБА_2 як самостійно, так і з використанням професійної правничої допомоги, оскільки норми Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не надають права фізичній особі отримувати конфіденційну інформацію про стан здоров`я, результати обстеження, діагноз та лікування іншої фізичної особи.

Також, вважає, що слід врахувати, що у разі пред`явлення ним позову до суду ОСОБА_2 ймовірно вчинить дії, спрямовані на знищення доказів на підтвердження позовних вимог шляхом вилучення у медичної установи та знищення медичної документації, пов`язаної з хворобою та лікуванням останньої.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.06.2023 у справі № 758/5822/23 шлюб між вказаними особами було розірвано.

Таким чином, заявник, просить суд забезпечити позов, шляхом витребування доказів та забезпечення збереження доказів із забороною передачі їх оригіналів вказаних у заяві.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 5 ст. 116 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Згідно з п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Основним нормативним документом, яким керуються клініки репродуктивної медицини в Україні у своїй діяльності, є Наказ Міністерства охорони здоров`я України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних (асистованих) репродуктивних технологій в Україні». Цей наказ визначає медичні та організаційні вимоги до застосування допоміжних репродуктивних технологій (надалі за текстом - ДРТ), умови їх проведення, порядок роботи лікарів і закладів охорони здоров`я, а також встановлює правила, яких мають дотримуватися медичні заклади при реалізації програм ДРТ.

Дані медичного огляду та обстеження пацієнтів, які проходять програми ДРТ, мають бути занесені до форми первинної облікової документації (зокрема в «Медичну карту амбулаторного хворого» № 025/о або інші затверджені форми відповідно до стандартів МОЗ), які зберігаються у відповідній клініці репродуктивної медицини.

З вищенаведеного, вбачається, що обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави прийти до висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Ураховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , про забезпечення доказів.

Суд, звертає увагу заявника на його право заявника клопотання про забезпечення доказів у справі, в якій будуть заявлені позовні вимоги. У такому разі суд матиме можливість дослідити докази, пересвідчися у тому, що медична документація стосується предмета доказування.

Керуючись ст. 76, 84, 116-118, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подачі позовної заяви - залишити без задоволення;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення;

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк