КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просив:

- стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 171967 грн. 60 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом НТУУ «КПІ» від 03 вересня 2001 року №4-85 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ».

Наказом від 15 вересня 2017 року №2-197 відповідача зараховано до аспірантури КПІ ім. Ігоря Сікорського на очну (денну) форму навчання.

28.02.2018 відповідач звернувся із заявою про надання відповідачу разом із сім`єю кімнати у студентському сімейному гуртожитку № НОМЕР_1 на період навчання в аспірантурі. На підставі вказаної заяви вирішено поселити відповідача як аспіранта КПІ ім. Ігоря Сікорського на термін навчання в аспірантурі та надано для проживання кімнату № НОМЕР_2 в гуртожитку № НОМЕР_1 .

У 2020-2021 навчальному році наказом від 25 лютого 2021 року №66-а відповідачу надано академічну відпустку з 01 березня 2021 року по 28 лютого 2022 року.

Наказом від 23 березня 2022 року №74а відповідача відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського з 28 лютого 2022 року.

Однак, відповідач разом з сім`єю продовжували проживати в кімнаті № НОМЕР_2 гуртожитку № НОМЕР_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року задоволено позов КПІ ім. Ігоря Сікорського про виселення відповідача та членів його сім`ї зі студентського сімейного гуртожитку № НОМЕР_1 (кімната № НОМЕР_2 ) без надання іншого жилого приміщення.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 23 квітня 2024 року (ВП №74621163), виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №760/7610/22 про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

Разом з тим, у період з 01 січня 2022 року по 23 квітня 2024 року відповідач повинен був сплачувати за проживання 5280,00 грн на місяць, а саме 1760,00 грн. вартість одного ліжко-місця для сторонньої особи х 3 кількість ліжко-місць в кімнаті НОМЕР_2.

Однак, починаючи з вересня 2021 року відповідач оплату за користування кімнатою не здійснював, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 163408,00 грн.

Крім того, оплата за спожиту електроенергію не входить в оплату за проживання, проводиться за показниками лічильника щомісячно, разом з оплатою за проживання.

За період з 30 червня 2022 року по 23 квітня 2024 року відповідач не вносив оплату за спожиту електроенергію, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 8559,60 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 171967,60 грн, а саме: 163408,00 грн заборгованість за користування кімнатою за період з 01 вересня 2021 року по 23 квітня 2024 року, 8559,60 грн заборгованість за спожиту електроенергію за період з 30 червня 2022 року по 23 квітня 2024 року включно.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.09.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" заборгованість у розмірі 171967 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 109-112).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про зупинення провадження у справі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що своєю ухвалою суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні клопотанні про зупинення провадження у справі з підстав проходження служби у Збройних Силах України.

Разом з тим, зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у суду є імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО (а.с. 117).

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 31.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2025 через систему "Електронний Суд" відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі з тих підстав, що він проходить службу у ЗСУ.

До вказаного клопотання ним було додано військовий квиток та довідку Військової частини НОМЕР_3 від 24.06.2024 за № 96/1/2034 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що надана відповідачем довідка не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій відповідач перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Разом з тим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в суду є обов'язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто, норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активу участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов'язкове зупинення провадження у судовій справі.

При цьому, під час застосування правил п. 2 ст. 251 ЦПК України судам потрібно виходити з такого:

- з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що "переведені на воєнний стан";

- упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформації про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

- якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Отже, враховуючи, що з 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 253, 381, 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі № 760/10550/25 за позовом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - зупинити, до припинення перебуванняОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова