Провадження № 2/646/6222/2025
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

25 грудня 2025 року м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Чорна Б.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сафіної О.Т. до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сафіної О.Т. звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, з вимогами: - виділити Відповідачу легковий автомобіль марки/модель NISSAN QASHQAI, державний номер № НОМЕР_1 , вартістю 352.100 грн. (триста п`ятдесят дві тисячі сто грн.) та причіп марки МАГ, модель 202, державний номер НОМЕР_2 вартість причепа становить 19.800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот грн.) припинивши право спільної сумісної власності на це майно та визнавши за ним право власності на цей автомобіль. Разом вартість автомобіля та причепа становить 371.900 грн. (триста сімдесят одна тисяча дев`ятсот грн.); - стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію вартості однієї другої частини автомобіля марки NISSAN QASHQAI, державний номер № НОМЕР_1 та однієї другої вартості причепа марки МАГ, модель 202, державний номер № НОМЕР_2 , у розмірі 185.950 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн.); - стягнути з Відповідача на користь Позивача, сплачений судовий збір у розмірі 15.140 грн.(п`ятнадцять тисяч сто сорок грн.); - стягнути з Відповідача на користь Позивача, витрати понесені на проведення експертного дослідження щодо оцінки транспортного засобу у розмірі 2400.00 (дві тисячі чотириста) грн; -витребувати у Відповідача та АТ «Трест Житлобуд-1», Договір бронювання та надання послуг між Відповідачем ОСОБА_2 та АТ «Трест Житлобуд-1», а також Договір купівлі-продажу цінних паперів між Відповідачем ОСОБА_2 та компанією, яку забудовник використовує для фінансування будівництва. Для встановлення повної вартості інвестування в об`єкт нерухомості; - визнати за Відповідачем майнові права на об`єкт незавершеного будівництва квартири в житловому комплексі «Левада-2» у м. Харкові, що зводиться АТ «Трест Житлобуд-1» за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію однієї другої вартості майнових прав у розмірі приблизно 900.000,00 (дев`ятсот тисяч грн.) на об єкт незавершеного будівництва - квартиру в житловому комплексі «Левада- 2» у м. Харкові, що зводиться АТ «Трест Житлобуд- 1».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Чорну Б.М.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, приходжу до висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Вимоги щодо форми, змісту, а також порядку подання позовної заяви визначені статтями 175 та 177 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст. ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про поділ спільного подружжя, орієнтовну ціну позову позивач зазначає 2171900,00 грн, за яку позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 21 719,00 грн., з урахуванням того, що подана заява подана через систему «Електронний суд» застосовується кофіцієнт 0,8, тому сума складає 17 357,20 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою майнового харатеру ставка судового збору не повинна перевищувати 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на день подання позову, прожитковий мінімум складає 3028,00 грн., саме тому позивачу необхідно заплатити 15 140,00 грн. судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Однак, позивачем до позовної заяви подана квитанція №2.344219921.1 відповідно до якої сплачено на помилковий рахунок, а саме НОМЕР_3 в розмірі 6056,00 грн.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України позивачу необхідно сплатити судовий збір на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, а саме: Отримувач коштівГУК Харків обл/мХар Основ""ян/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37874947; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0020661; Код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Основ`янський районний суд міста Харкова (назва суду, де розглядається справа) .

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Сафіної О.Т. до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - 3 (три) дні з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.М.Чорна