Провадження № 2-з/592/80/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянувши заяву представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Закоцьола Наталії Олегівни про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2025 представниця позивачки ОСОБА_2 адвокат Закоцьола Н. О. звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області, третя особа: Департамент інфраструктури міста Суми Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, в якій вона просила: 1. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області № 348-ОД від 07.10.2025 Про демонтаж пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 . 2. Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати (вхідний № 49631/25 від 18.12.2025) .

18.12.2025 року представниця позивачки ОСОБА_2 адвокат Закоцьола Н. О. надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про забезпечення позову, в якій вона просила: 1. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Сумській міській військовій адміністрації Сумського району Сумської області, Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради та будь-яким іншим особам, які діють на підставі розпорядження № 348-ОД від 07.10.2025, вчиняти будь-які дії з демонтажу, знесення, руйнування багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (включаючи нежитлове приміщення 73-1) до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. 2. Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати відповідним органам та структурним підрозділам для її виконання.

Ознайомившись із заявою представниці позивачки ОСОБА_2 адвокат Закоцьола Н. О. про забезпечення позову, ознайомившись із доданими до неї копіями документів, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує потенційна, а не реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам; беручи до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із незастосуванням відповідних заходів, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 10 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до абз. 1 п. 2, абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/va009700-06#Text) .

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Серявін та інші проти України (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04) .

При постановленні даної ухвали суд взяв до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 524/188/18, провадження № 61-38051св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92065787) .

Таким чином, оскільки ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2025 у справі № 592/20554/25, провадження № 2/592/4444/25 було відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Закоцьола Наталії Олегівни до Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області, третя особа: Департамент інфраструктури міста Суми Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, відтак суд дійшов висновку про те, що прихожу до висновку про те, що у задоволенні заяви представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Закоцьола Наталії Олегівни про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Закоцьола Наталії Олегівни про забезпечення позову відмовити.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя: Ігор БИЧКОВ