РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов, в якому позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи це тим, що право власності на вказану квартиру вона набула на підставі договору дарування, укладеного між нею та її батьком ОСОБА_2 25.02.2019, який було посвідчено державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю., реєстровий №299. В цей же день нотаріусом як державним реєстратором було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за нею права власності на вказану квартиру. Договір дарування було складено в двох екземплярах, один з яких зберігається в нотаріальній конторі, другий виданий їй як обдарованому. Разом з тим, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 та вимушеною евакуацією з м.Токмак, оригінал договору дарування було втрачено, а отримання нотаріально завіреного дублікату документа є неможливим, оскільки із відкритих джерел відомо, що Перша токмацька державна нотаріальна контора, , де ОСОБА_3 є директором, з 30.03.2024 як юридична особа припинена в результаті її ліквідації. Усі нотаріальні справи залишились в нотаріальній конторі в м.Токмак, яке є тимчасово окупованою територією України, інформація про їх передачу в інші установи відсутня. Відсутність у неї оригіналу правоустановчого документу на нерухоме майно перешкоджає в реалізації права власності, а також інших пов`язаних з ним прав, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 30.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26.11.2025 витребувано з Запорізького державного нотаріального архіву та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відомості (довідку) про передачу з Першої токмацької державної нотаріальної контори нотаріальної справи з посвідчення 25.02.2019 договору дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстровий №299, та копію вказаної справи (за наявності).

Ухвалою суду від 16.12.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області Молодецький Р.Ф. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач унаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року).

Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ст.316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд встановив, що 25.02.2019 державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. за реєстровим №299 було посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 (Дарувальник) передав безоплатно у власність ОСОБА_1 (Обдарований) квартиру АДРЕСА_1 ,загальною площею 39,5кв.м., жилою площею 18,8кв.м.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.10.2025, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 25.02.2019 на підставі вищевказаного договору дарування. Відомості про реєстрацію обтяження та іпотеки на вказану квартиру в реєстрі відсутні.

Відповідно до витягу з реєстру Запорізької територіальної громади від 24.10.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 04.09.2018 до 13.05.2025.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м.Токмак Пологівського району Запорізької області, де знаходиться вказане нерухоме майно, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.11.2025 Перша токмацька державна нотаріальна контора, ЄРДПОУ 02884279, місце знаходження: Запорізька обл., м.Токмак, вул.Шевченка, б.14/101, керівник Зиріна Ольга Юріївна, з 07.11.2025 припинила діяльність в результаті ліквідації.

Відповідно до листа Запорізького державного нотаріального архіву від 04.12.2025 на зберіганні в державному нотаріальному архіві перебувають нотаріальні документи Токмацької державної нотаріальної контори за період 1944-2001 роки, за 2019 рік нотаріальні документи цієї нотаріальної контори до архіву не передавались.

Відповідно до листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.12.2025 у зв`язку з тимчасовою окупацією м.Токмак Запорізької області наказами управління №1123-к від 18.03.2022 та №57-к від 02.01.2023 в Першій токмацькій державній нотаріальній конторі встановлено простій, тобто з 18.03.2022 її робота зупинена, прийом громадян не здійснювався. Повноваження по обслуговуванню громадян на інші державні нотаріальні контори не покладались. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №857/5 від 28.03.2024 Перша токмацька державна нотаріальна контора була ліквідована. Документи нотаріального діловодства та архів нотаріальної контори на зберігання до Запорізького державного нотаріального архіву не передавались, на підконтрольну Україні територію не вивозились.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, суд виходить з того, що в силу положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 правомірно, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстровано в установленому законом порядку 25.02.2019, що підтверджується належними та допустимими доказами нотаріально посвідченою копією вказаного договору, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку із збройною агресією рф проти України, введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, тимчасовою окупацією м.Токмак та вимушеною евакуацією оригінал вказаного договору дарування позивачкою було втрачено, що в цій справі не спростовано.

В силу приписів ст.34,53 Закону України «Про нотаріат» замість втраченого або зіпсованого документанотаріус може видавати дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса, за письмовою заявою осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія.

Однак, судом встановлено, що Перша токмацька державна нотаріальна контора, нотаріусом якої було посвідчено договір дарування від 25.02.2019 за реєстровим №299, знаходиться в м.Токмак, яке з 26.02.2022 є тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. З березня 2022 робота вказаної нотаріальної контори була зупинена, а в подальшому вона була ліквідована. При цьому, нотаріальні справи та документи з вказаної нотаріальної контори на підконтрольну Україні територію не вивозились, до державного нотаріального архіву не передавались.

Отже, позивачка позбавлена можливості в установленому законом порядку отримати дублікат нотаріально посвідченого договору дарування замість втраченого оригіналу.

Таким чином, у зв`язку з втратою оригіналу правоустановчого документа на нерухоме майно та об`єктивною неможливістю отримати його дублікат позивачка ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись своїм майном, чим порушується (обмежується) її право власності, яке вона набула правомірно.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивачки ОСОБА_1 шляхом визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим заявлений позов слідзадовольнити повністю.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15,16,182,316,317,319,321,328,392 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,5кв.м., житловою площею 18,8кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

23.12.2025