ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Петешенкової М.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про витребування майна, за яким просив суд витребувати у ОСОБА_1 на свою користь 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 12/25 частин земельної ділянки площею 0,0614 га з кадастровим номером: :04:055:0023, що знаходиться на АДРЕСА_2 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 жовтня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про витребування майна зупинено до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у цивільній справі № 202/1322/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Кучмій Наталія Валентинівна, про визнання договорів дарування недійсними та поділ майна подружжя, що переглядається в касаційному порядку.

Ухвала суду мотивована тим, що розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про витребування майна є об`єктивно неможливим до остаточного розгляду цивільної справи № 202/1322/17, в якій можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, суд вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у такій справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зупинення провадження до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 202/1322/17 фактично призведе до затягування розгляду справи (у разі скасування Верховним Судом ухвали Дніпровського апеляційного суду), оскільки остаточне рішення у цивільній справі № 202/1322/17 ніяким чином не вплине за вирішення спору у цивільній справі № 202/13536/24, а тому таке зупинення провадження суперечить принципу ефективності судового процесу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу судді без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна є об`єктивно неможливим до остаточного розгляду цивільної справи № 202/1322/17, в якій можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, суд вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у такій справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Диспозиція приведеної норми свідчить про те, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає винятково у випадку, коли інша пов`язана справа перебуває у провадженні суду (тобто у ній відкрите провадження) і за своїм характером є конституційною, адміністративною, цивільною, господарською або кримінальною.

Згідно ч.1 п.5 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Так, з матеріалів справи, що предметом позову у даній справі витребування майна.

Вірно встановивши, що позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані, зокрема, визнанням ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року нечинним заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 березня 2017 року у справі № 202/1322/17, на підставі якого у ОСОБА_5 виникло право власності на спірне майно, тоді як ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року зупинено дію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 202/1322/17 фактично призведе до затягування розгляду справи (у разі скасування Верховним Судом ухвали Дніпровського апеляційного суду), оскільки остаточне рішення у цивільній справі № 202/1322/17 ніяким чином не вплине за вирішення спору у цивільній справі № 202/13536/24, а тому таке зупинення провадження суперечить принципу ефективності судового процесу, не дають апеляційному суду підстав вважати, що оспорений висновок суду першої інстанції є непропорційним втручанням у право сторони спору на доступ до правосуддя або призводить до затягування строків розгляду справи і перебування у стані невизначеності її учасників.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржуваній ухвалі про згоду представника відповідача з клопотанням про зупинення провадження та не дав оцінку запереченням, що є порушенням принципу змагальності сторін (ч. 2 ст. 12 ЦПК України) та порушенням основних засад цивільного судочинства (ч. 1 ст. 2 ЦПК України), колегія суддів відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність висновку суду першої інстанцій про зупинення провадження у справі.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді М.Ю. Петешенкова

О.В. Свистунова