Провадження № 2/646/5573/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25.12.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Серпутько Д.Є.

за участі секретаря судового засідання Соболь Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою, поданою представником ОСОБА_1 адвокатом Даузе Юрієм Миколайовичем до Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ПАТ «Агрофірма «8 Березня» про розірвання договору оренди землі від 05.12.2014, укладеного між сторонами, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098 та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 47329,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2014 між сторонами укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098. Договір укладено строком на 10 років.

10.11.2020 укладено Додаткову угоду до вищевказаного Договору, якою продовжено строк його дії.

Відповідно до п. 13 вищевказаного Договору «Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі, у розмірі 15776,40 грн за кожен рік користування земельною ділянкою…».

Згідно з п. 15 вищевказаного Договору «Орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року».

Так, всупереч вищевказаним умовам Договору, відповідачем ПАТ «Агрофірма «8 Березня» не сплачено орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки.

Тому з метою отримання орендної плати та повернення земельної ділянки позивач неодноразово намагався звернутися до відповідача ПАТ «Агрофірма «8 Березня», але відповідач жодного разу не відповів на телефонний дзвінок, за юридичною та фактичною адресою відсутній.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та призначено підготовче засідання.

11.12.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі та позивача, проти заочного рішення заперечень не висловлював.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був сповіщений належним чином, включно з публікацією оголошень на офіційному вебпорталі «Судова влада України», причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач є власником земельної ділянки площею 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098.

05.12.2014 між сторонами укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098 поза межами Моначинівської сільської ради (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договір укладено строком на 10 років.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за користування зазначеною у Договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату. Орендна плата сплачується в грошовій, в натуральній та відробітковій формах.

За п. 9.1 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п. 12.4 Договору його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до п. 13.1. Договору за його невиконання або неналежне виконання сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

Пунктом 16.2 Договору передбачено, що у разі неможливості досягнення згоди між сторонами шляхом переговорів спірні питання вирішуються в судовому порядку по встановленій підвідомчості і підсудність такої суперечки в порядку, визначеному чинним в Україні законодавством.

Згідно з Прикінцевих положень цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи.

10.11.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду до вищевказаного Договору, якою фактично договір оренди було викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 Додаткової угоди договір укладено строком на 15 років з дати укладення цієї угоди.

Згідно з п. 13 Додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 15776,40 грн за кожен рік користування земельною ділянкою, із якої вираховуються податки та збори, які передбачені законодавством.

Орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року (п. 15 Додаткової угоди).

Додаткова угода набрала чинності з моменту її укладення (п. 42 Додаткової угоди).

Додаткова угода підписана позивачем та відповідачем та скріплена печаткою юридичної особи.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано 18.12.2014 року, номер запису про інше речове право 8187825, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 451464233 від 11.11.2025.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області за вих. № 58027/6/20-40-24-15-12 від 05.11.2025, убачається, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника відсутня інформація щодо нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» () за період 2022-2024.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі№ 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що …[при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13 Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність].

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) суд дійшов висновку, що … [у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)].

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки відповідач зобов`язаний строком до 31 грудня щороку сплачувати орендну плату.

Водночас згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника відсутня інформація щодо нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» () за період 2022-2024.

До того ж за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи справу в межах позовних вимог та наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципу диспозитивності, з огляду на те, що відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували виконання ним договору оренди земельної ділянки не надав, тому суд дійшов до висновку про необхідність розірвання договору оренди земельної ділянки 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098 та стягнення з ПАТ «Агрофірма «8 Березня» орендної плати за 2022-2024 роки у загальному розмірі 47329,20 грн.

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 1937,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 05.12.2014, змінений та викладений в цілому у новій редакції відповідно до Додаткової угоди від 10.11.2020, укладеної між ОСОБА_1 (орендодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» (орендарем), предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2950 га, кадастровий номер :02:000:0098 (номер запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав № 8187825 від 18.12.2014).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість зі сплати орендної плати за цим договором оренди землі за 2022, 2023, 2024 роки у загальному розмірі 47329 (сорок сім тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ № 3036, видане за рішенням № 13 від 08.10.2019 року.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Агрофірма «8 Березня», , адреса місцезнаходження: Харківська обл., Куп`янський р-н, с. Кіндрашівка, вул. Садова, буд. 1.

Суддя Д.Є. Серпутько