ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 638/25110/24

провадження № 22-ц/818/4814/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Мальованого Ю.М.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», в особі представника Лукашова Ростислава Євгеновича на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 24 липня 2025 року, постановлене суддею Тимченком А.М.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в особі представника Суржика Юрія Валерійовича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 19050,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 15.07.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір надання грошових коштів у позику № . Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 5 000,00грн. строком на 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 02.12.2024 у нього виникла заборгованість у розмірі 19050,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 11550,00грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача.

Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість судовим рішенням.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 24 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ТОВ «Іннова Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження укладання з відповідачем кредитного договору, факту невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором, а також наявність заборгованості, розрахунок якої здійснено відповідно до умов кредитного договору узгодженого між сторонами. Зазначає, що позивач не є банком, так як Позивач є Товариством з Обмеженою Відповідальністю і не може бути банком або банківською установою. Факт видачі кредитних коштів у розмірі 5000 грн. підтверджується квитанцією платіжного сервісу EasyPay до платіжної інструкції No19919-1354-123265296 (ID платежу: ) про перерахування коштів 15.07.2024 р. через технологічного партнера ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» (на підставі договору з ТОВ «ІННОВА ІНАНС» № 160523/1 від 16.05.2023 р. про надання послуг в системі EasyРау, укладення якого передбачено ч. 1,2 ст. 29 Розділу 4 «Умови надання платіжних послуг» Закону України «Про платіжні послуги».

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів про заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», а наданий за змістом позовної заяви ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.07.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № .

У конкретному випадку укладення договору відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями. Позичальник ОСОБА_1 на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписав індивідуальну частину Договору електронним підписом -одноразовим ідентифікатором 15.07.2024 о 13-43год., «6417, отриманим на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У розділі 2 Договору про надання грошових коштів у позику № передбачені такі умови: сума кредиту складає 5 000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, процента ставка - 1,5 % в день (стандартна ставка), 1,35% в день (знижена ставка); порядок повернення: 12 платежів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (згідно з графіком у договорі) з поверненням суми кредиту в кінці строку дії договору.

Пунктом 3.1. розділу 3 договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .

Згідно п.6.1 розділу 6 вказаного Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів.

Під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором: Договір № , та Додаток №1 до нього, яким є Графік платежів, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу.

За змістом позовної заяви позивач вказує, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором надання грошових коштів у позику № від 15.07.2024 року 19050,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 11550,00грн.

16.05.2023 між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладено договір №160523/1, за умовами якого клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з копією квитанції до платіжної інструкції №19919-1354-123265296 від 15.07.2024, ТОВ «Іннова Фінанс» перерахувало на користь АТ «Райффайзен Банк» (надавач платіжних послуг отримувача ТОВ ФК «Контрактовий дім») 5 000,00 грн., призначення платежу кредитні кошти від ТОВ «Іннова фінанс», поповнення картки НОМЕР_1 , вказана копія квитанції була надана позивачем до суду першої інстанції разом із позовною заявою, між тим до матеріалів справи судом долучена не була.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Апеляційним судом встановлено, що 15 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір надання грошових коштів у позику №, який підписаний останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «6417», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору в електронній формі. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.5. договору про надання грошових коштіву позику № від 15.07.2024 року строк позики становить 360 днів. Сума кредиту 5000 грн.

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

Згідно з п. 2.6.1 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Пунктом 2.6.2. передбачена знижена процентна ставка 1,35% в день, яка застосовується відповідно до наступних умов.

Якщо Позичальник 14 серпня 2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сума заборгованості по відсотках нараховувалась в межах строку дії договору з 15.07.2024 року по 15.12.2024 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

Разом з тим відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинностіЗаконом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Законупоширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 15.07.2024 року.

Відповідач не сплатив жодного платежу по вказаному договору кредиту.

Отже, за період з 15.07.2024 року по 19.08.2024 року, тобто за 36 днів, підлягала застосуванню процентна ставка 1,5% (5000 *1,5% *37 ), отже за вказаний період підлягає стягненню 2700 грн.

За період з 20.08.2024 року по 15.12.2024 року (117 днів) відсотки становлять 1% загальний розмір складає 5850 грн.

Всього заборгованість по відсоткам становить 8550 грн за період з 15.07.2024 року по 15.12.2024 року.

Відповідач не надав доказів про погашення боргу, отже відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

Отже, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження частково.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс».

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги та апеляційна скарга позивача підлягаю частковому задоволенню, а саме на 71,1%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1722,32 грн., та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2583,48 грн., всього 4305,80 грн.

На підставівикладеного ікеруючись ст.367,374,375,381-382ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», в особі представника Лукашова Ростислава Євгеновича - задовольнити частково.

Заочне рішення рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 24 липня 2025 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в особі представника Суржика Юрія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором кредиту № від 15.07.2024 року у розмірі 13550 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 8550 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 4305,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

Ю.М. Мальований