У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

22.12.2025 представники сторін подали до суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, у яких вони також просять вирішити наявне в матеріалах справи клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

З огляду на наведене, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до заявлених позовних вимог у даній справі позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини на користь законного представника у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

25.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача ОСОБА_3 , у якому вона просить зупинити провадження у даній справі до вирішення цивільної справи №191/5472/25, яка перебуває у провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Зі змісту заяви представника позивача, поданої до суду 22.12.2025, вбачається, що вона просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження, посилаючись на безпідставність поданого клопотання, а також та пріоритетність прав та інтересів дитини під час розгляду даної справи.

Вивчивши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та заперечення щодо нього представника позивача, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Як встановлено судом, у провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №191/5472/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису про особу батька з актового запису про народження дитини.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, представник відповідача посилається на те, що у разі якщо у справі №191/5472/25 буде доведено відсутність кровного споріднення між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вказане буде підставою для виключення даних про батька з актового запису про народження ОСОБА_7 , а отже, унеможливить подальше позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів.

Суд відхиляє такі доводи представника відповідача з огляду на наступне.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У п. 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 «Хант проти України» Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996, п. 78.)

Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких: при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї (рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995).

Як встановлено судом, предмет даного спору стосується прав та інтересів малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний позов поданий до суду органом опіки та піклування з метою захисту прав дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах.

Зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається, що біологічна мати дитини ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2023, а рішення цього ж суду від 23.04.2024 про усиновлення дитини кандидатами в усиновлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було фактично виконане та було переглянуто за нововиявленими обставинами.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що при вирішенні спорів, що стосуються інтересів дитини, саме інтереси дитини превалюють над інтересами будь-яких інших осіб, а суд ухвалює рішення у таких спорах виходячи в першу чергу із найважливіших інтересів дитини, суд вважає, що у даному випадку, виходячи із пріоритету захисту прав та інтересів малолітньої дитини, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

При цьому судом також враховується, що згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Водночас, відомості про батька можуть бути виключені з актового запису про народження дитини лише після набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Таким чином, ураховуючи предмет спору у даній справі, суд вважає, що у даному випадку відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням суду по справі №191/5472/25, а тому підстави для зупинення провадження у справі за клопотанням представника відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 258-261, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №191/5472/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису про особу батька з актового запису про народження дитини.

Призначити підготовче судове засідання по справі на 30.01.2026 о 09 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

СуддяО. О. Ковбасюк