УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 1309/9120/12

провадження № 61-13987св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув заяви про самовідвід суддів Синельникова Є. В., Осіяна О. М. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, просив: визнати дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю. Р. (інших посадових осіб) щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною в межах ВП № 70201785 - неправомірними, з огляду на тривале і повне ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі

№ 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), а також постанови, що 19 вересня

2024 року, яку ухвалив Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (провадження № 22-ц/811/674/24), - такими, що можуть мати умисел приховати недоліки в своїй роботі та реальну потребу цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; скасувати вимогу державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника Ю. Р. від 15 жовтня 2024 року № 88528 щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання доленосного рішення суду у справі №1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № 70201785, як таку, що не відповідає своєчасному і повному вжиттю дієвих заходів згідно з постановою, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі

№ 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), а також постановою, яку

19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (провадження № 22-ц/811/674/24); зобов`язати державного виконавця

Мельника Ю. Р. (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП № 70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та з наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків, потребу цільової підтримки дитини; визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв особі начальника управління Бабини Ю. В. (іншої посадової особи) щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі №1309/9120/12 та в межах ВП № 70201785 щодо долучення до вжиття належних заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12 й ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), а також постанови, яку 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (провадження № 22-ц/811/674/24); зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника управління Бабини Ю. В. (інших посадових осіб) вчинити всі необхідні дії для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, і з метою виправлення недоліків в роботі державних виконавців (інших посадових осіб) утворити виконавчу групу щодо реальної потреби цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; повністю дослідити інші фактори десятирічного примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, з оцінкою дотримання найкращих інтересів дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків та потребує цільової підтримки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника Ю. Р. щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною в межах ВП № 70201785 неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) Мельника Ю. Р. (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах

ВП № 70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та із наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини.

У решті вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року залишено без змін.

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року та ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року в частині бездіяльності Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (в особі відповідних посадових осіб) щодо вжиття належних заходів з розробки Комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком скасувати (змінити), не передаючи справи на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 1309/9120/12, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

16 грудня 2025 року матеріали цивільної справи № 1309/9120/12 надійшли до Верховного Суду.

При розгляді касаційної скарги судді Синельников Є. В. та Осіян О. М. заявили про самовідвід від участі у розгляді цієї справи з метою усунення обставин, які б могли викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки вони брали участь у перегляді справи № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22) в суді касаційної інстанції, у якій постановою Верховного Суду від 08 березня

2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду у справі

№ 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком. Крім того, вони брали участь у постановленні окремої ухвали від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), якою звернуто увагу Кабінету Міністрів України на необхідність удосконалення нормативно-правових актів з метою усунення наведених у цій ухвалі недоліків на стадії примусового виконання судових рішень про контакт одного з батьків з дитиною, забезпечення реального виконання рішень судів у справах щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми та усунення перешкод у цьому, у тому числі цільової підтримки дітей, які проявляють ознаки відчуження одного з батьків.

Вимоги скарги у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-13987св25) на дії/бездіяльність Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Ю. В. та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю. Р. заявник пов`язує саме з незастосуванням вказаними особами висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), а доводи касаційної скарги ОСОБА_1 пов`язані з необхідністю перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в контексті висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), у якій суддями Синельниковим Є. В. та Осіяном О. М. було висловлено правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами.

Крім того, у зв'язку із зазначеними підставами суддів Синельникова Є. В. та Осіяна О. М. було відведено від участі у розгляді справи за скаргою

ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Ю. В. та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю. Р., заінтересовані особи: орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня

2025 року (ухвала Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року у справі

№ 1309/9120/12 (провадження № 61-8990 св 25)).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З огляду на викладене, взявши до уваги мотиви постанови Верховного Суду від 08 березня 2023 року та окремої ухвали Верховного Суду від 08 березня

2023 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), підстави для відводу суддів, викладені в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-8990 св 25), а також предмет скарги, колегія суддів вважає, що судді Синельников Є. В. та Осіян О. М. вже висловлювали правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, ухвалювали судове рішення із скасуванням судового рішення суду апеляційної інстанції щодо розгляду скарги заявника на дії державного виконавця в частині зобов`язання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком, водночас ОСОБА_1 доводи своєї скарги обґрунтовує невиконанням постанови Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339св22), з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду при перегляді оскаржуваних судових рішень, заяву про самовідвід суддів Синельникова Є. В., Осіяна О. М. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Синельникова Є. В., Осіяна О. М. задовольнити.

Відвести суддів Синельникова Є. В., Осіяна О. М. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Передати цивільну справу № 1309/9120/12 для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович