ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 638/4307/23
провадження № 22-з/818/262/25
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
відповідач Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ,
третя особа: ТОВ «Компанія «ФОРСАЖ»,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Ципліцького Дмитру Олеговича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції,-
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ФО-П ОСОБА_2 збитків завданих наданням неякісної послуги з технічного обслуговування та ремонту автотранспортного засобу у сумі 217 223,96 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 03 квітня 2025 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Судові витрати віднесені за рахунок держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 180,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Пархоменко Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення.

22 жовтня 2025 року ( протягом 5 днів з дня ухвалення постанови апеляційного суду) Ципліцький Дмитро Олегович, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9340,00 грн та надав відповідні докази понесення цих витрат.

Заява обґрунтована тим, що на виконання приписів ст. 141 ЦПК України ним було зроблено відповідну заяву про стягнення з позивача витрат понесених на правничу допомогу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України сума сплачених витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції по справі скдадає 9340,00 гривень, та додано підтверджуючі документи: рахунок №001221 від 09.06.2025 на суму 6 340,00 грн, який було сплачено 11.06.2025; рахунок №001276 від 21.10.2025 на суму 3 000,00 грн, який було сплачено 22.10.2025.

Відповідно до рахунку №001221 06.05.2025 було складено документи та iх надіслано/подано до Харківського апеляційного суду заяви про надання доступу до електронного кабінету електронної справи впродовж 0,34 год вартістю 340,00 грн, 21.05.2025 було вивчено апеляційну скаргу позивача, складено та подано до суду відзиву на апеляційну скаргу протягом 6,00 год вартістю 6 000,00 грн.

Відповідно рахунку №001276 21.10.2025 відбулась участь в судовому засіданні (онлайн чи офлайн): с. Тичкова О.Ю., а/с ОСОБА_1 на рішення суду першоi інстанціi, участь в судовому засіданні в Харківському апеляційному суді (включає в себе дорогу до суду та із суду, безпосередню участь в судовому засіданні та час очікування самого засідання) протягом 3,00 год вартістю 3 000,00 грн.

28 жовтня 2025 року від Пархоменко Ю.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову у стягненні витрат на оплату правничої допомоги.

В обґрунтування клопотання зазначено, що заявником не додано доказів, які містять детальний опис наданих адвокатом послуг та підтверджують їх вартість та понесені відповідачем витрати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції про стягнення збитків у задоволенні позову відмовлено, постановою Харківського апеляційного суду від 22.10.2025 залишено без змін, проте питання про стягнення витрат на правничу допомогу понесену в суді апеляційної інстанції не вирішено.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 03 квітня 2025 року позовні вимоги залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 180,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Пархоменко Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Згідно даних протоколу судового засідання від 22 жовтня 2025 адвокат Ципліцький Д.О., який діяв в інтересах ФОП ОСОБА_2 брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції і до початку судових дебатів зробив заяву про стягнення на користь ФОП понесених останньою витрат на правничу допомогу.

23 жовтня 2025 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_2 надав суду докази понесення зазначених витрат.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №140623 адвокатське Бюро «Дмитра Ципліцького» надає послуги з правничої допомоги ФОП ОСОБА_2 .

На підтвердження понесених ФОП ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу суду надано рахунки з описом робіт та виписки оплати на загальну суму 9340,00 грн.

Відповідно до рахунку №001221 06.05.2025 було складено документи та надіслано/подано до Харківського апеляційного суду заяви про надання доступу до електронного кабінету електронноi справи впродовж 0,34 год вартістю 340,00 грн, 21.05.2025, було вивчено апеляційну скаргу позивача, складено та подано до суду відзиву на апеляційну скаргу протягом 6,00 год вартістю 6 000,00 грн.

Відповідно рахунку № 001276 21.10.2025 відбулась участь в судовому засіданні (онлайн чи офлайн): с. Тичкова О.Ю., а/с ОСОБА_1 на рішення суду першоi інстанціi, участь в судовому засіданні в Харківському апеляційному суді (включає в себе дорогу до суду та із суду, безпосередню участь в судовому засіданні та час очікування самого засідання) протягом 3,00 год вартістю 3 000,00 грн.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судова колегія вважає, що заявлений відповідачем розмір судових витрат є розумним та співмірним зі складністю справи, обсягом та характером наданих адвокатом послуг.

Доводи представника позивача викладені в клопотанні про відмову у стягненні судових витрат є необґрунтованими, а тому судова колегія не вбачає підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що заяву Ципліцького Дмитру Оленгвича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції належить задовольнити, ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9340,00 грн понесені в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Ципліцького Дмитру Оленгвича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9340 (дев`ять тисяч триста сорок) грн 00 коп, понесені в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук