ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 229/4616/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк",

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року, яке ухвалено суддею Гонтар А.Л. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 вересня 2025року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - «Державний ощадний банк України», ПАТ «Ощадбанк», AT «Ощадбанк») про захист прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою за віком. Позивачка є внутрішньо переміщеною особою і перебуває на обліку у ГУПФУ в Донецькій області. Як отримувач пенсії вона має відкриті рахунки в АТ «Ощадбанк» на один з яких, зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області, переказує пенсію.

У квітні 2024 року їй стало неможливо користуватися коштами на своєму рахунку, зокрема, проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користуванням особовим кабінетом в системі Ощад 24/7 (веб-банкінг «Ощад 24/7»).

Жодного попередження про встановлення обмежень Банком їй не було повідомлено. Для з`ясування причин обмеження вона особисто звернулася в службупідтримки Ощадбанку. При спілкуванні співробітники служби підтримки підтвердили встановлення обмежень, але відмовилися пояснити будь-які підстави для їх встановлення. Для зняття обмежень по рахунку їй запропонували особисто звернутися до відділення Ощадбанку.

17.06.2024 позивачка подала скаргу, підписану ЕЦП, на електронну пошту відповідача.

На зазначену скаргу відповідач надав відповідь за № 11/5-16/5667/2024/с від 27.06.2024.

Посилаючись на викладене, просила суд: зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 ; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» () відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» () відновити позивачці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 доступ в особистий кабінет веб-банкінгу «Ощад24/7».

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжної картки та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України відновити здійснення всіх операцій по картці та рахунку, відкритих в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити ОСОБА_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вирішивши питання про новий розподіл судовий витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення не застосовано/неправильно застосовано до спірних правовідносин ст. ст. 1068, 1166, 1071 ЦК України, ст. ст. 36, 38, 50, 51, 88 Закону України «Про платіжні послуги», ст. ст. 1, 11, 12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», п. п. 136, 140, 150, 151, 172, 174, 178 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України № 164 від 29.07.2022 та порушено норми ст. ст. 5, 48, 51, 376 ЦПК України.

Право АТ «Ощадбанк» встановлювати обмеження на здійснення видаткових операцій по поточним рахункам, обмеження на доступ Клієнта до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад24/7» передбачено умовами договору укладеного з клієнтом та нормами чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції не надано належну правову оцінку та не враховано, що ОСОБА_1 мала можливість самостійно звернутися у відділенні банку, пройти ідентифікацію, надати оригінали документів (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння РНОКПП) для зняття обмежень і відновлення доступу до платіжного застосунку «Ощад24/7». Так, згідно з наявною у матеріалах справи копією довіреності, виданої 27.11.2023 в місті Одеса, наданих Дружківському міському суду Донецької області пояснень позивачки та її представника, 27.11.2023 ОСОБА_1 була особисто присутня в місті Одесі у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Главацького В.А. за адресою: АДРЕСА_1 , для оформлення довіреності на представника ОСОБА_2 . Натомість, від імені ОСОБА_1 до Банку звернулась ОСОБА_2 та надала копію довіреності, виданої 27.11.2023 в місті Одеса, якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 бути представником Клієнта, зокрема у будь-яких банківських установах з питань розпорядження відкритими на ім`я Клієнта будь-якими рахунками. При цьому, підпис довірителя ОСОБА_1 на довіреності від 27.11.2023 візуально відрізняється від підпису ОСОБА_1 , проставленому у паспорті громадян України ОСОБА_1 НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ГУМВС України в Донецькій обл., 10.01.2012. Довіреність від 27.11.2023 посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, поруч за адресою АДРЕСА_2 , знаходиться відділення АТ «Ощадбанк», до якого могла б звернутися ОСОБА_1 для проходження фізичної ідентифікації та врегулювання спірних питань у передбаченому чинним законодавством та умовами ДКБО порядку, але цього не зробила.

ОСОБА_1 повідомила, що передала платіжну карту, випущену на її ім`я, у користування третій особі, що є порушенням вимог ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги».

У відповідності до вимог ст. ст. 38, 51 Закону України «Про платіжні послуги», п.п. 150, 151, 172, 174, 178 постанови НБУ «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2022 № 164 Банк, як емітент/еквайр, зобов`язаний здійснювати моніторинг платіжних операцій, здійснених із використанням платіжних інструментів, та неналежних платіжних операцій, здійснювати управління операційними ризиками та ризиками інформаційної безпеки з метою ідентифікації неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій, та забезпечувати вжиття заходів для запобігання та/або припинення таких операцій.

06.05.2024 відбувся відеодзвінок до Банку, під час якого ОСОБА_1 повідомила, що передала свою платіжну карту у користування третій особі. Списання грошових коштів з рахунків позивачки, протягом 2023-2024 року, здійснюється третьою особою та позивачка не змогла назвати останні банківські операції, які проведено по її рахунку.

Крім того, судом не враховано, що 08.04.2024 Банком отримано лист слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 3627/20-2024 від 02.04.2024 та постанову Донецької обласної прокуратури про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 02.04.2024 стосовно досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 01.03.2024 за ч.2 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000178 від 01.03.2024 встановлено, що особами вчиняються шахрайські дії, а саме отримуються пенсійні виплати громадян України, які перебувають на тимчасово окупованих територіях України, на підставі підроблених довіреностей. Факт скоєння кримінального правопорушення підтверджується повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 21.02.2024 та відповіддю вказаного управління про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі підроблених нотаріально засвідчених довіреностей на право розпоряджатись банківськими рахунками (в тому числі отримання коштів), отримують пенсійні виплати громадян України, які знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області та на момент посвідчення довіреностей на підконтрольну українській владі територію не в`їжджали. В переліку вищевказаних громадян України також зазначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виявлені недоліки в документах, відсутність особистого звернення ОСОБА_1 до відділення Банку для проходження ідентифікації при об`єктивній наявності такої можливості (згідно наданої копії довіреності від 27.11.2023 ОСОБА_1 у робочий день та час 27.11.2023 (понеділок) о 13 год. 45 хв. перебувала у м. Одеса на вул. Сегедська поруч з відділенням АТ «Ощадбанк»), наявність повідомлення правоохоронних органів про досудове розслідування кримінального провадження № 0000178 від 01.03.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України, повідомлення ОСОБА_4 . Банку про передачу банківської картки третій особі, її необізнаність про операції, що вчиняються по відкритому на її ім`я банківському рахунку протягом останніх двох років, дають обґрунтовані сумніви підозрювати, що надані інформація/ документи для належної перевірки Клієнта та її представника містять неправдиві або підроблені відомості та порушують умови Договору та вимоги чинного законодавства України.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, позивачем встановлено обмеження на видаткові операції по рахункам, відкритим на ім`я ОСОБА_1 у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», та мобільному додатку «Ощад 24/7», оскільки позивачка самостійно, з порушенням вимог норм чинного законодавства та умов Договору розголосила третім особам персональні дані, які дозволяють за їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжні операції, та передала електронний платіжний засіб третій особі, що є підставою для застосування Банком обмежувальних заходів й правові підстави для задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гуревич Р.Г. зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначає, що сторона позивача переконана, що рахунок позивача було заблоковано безпідставно, оскільки відсутнє будь-яке рішення про вчинення ним кримінального правопорушення і Банком ця обставина також не заперечується. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем встановленого Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» порядку та строків блокування картки користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, а також доказів в підтвердження того, що кошти на рахунок позивачки надійшли злочинним шляхом та наявності рішення, прийнятого з цього питання правоохоронними органами.

Відповідачем не надано у своїй відповіді жодних доказів про вчинення саме позивачем фінансових операцій, які містять ознаки шахрайства, або інших дій, пов`язаних із легалізацією доходів, отриманих злочинним шляхом.

Звертає увагу апеляційного суду, що відсутні докази того, що банк вживав заходи для ідентифікації: вимагав у клієнта надати інформацію та документи стосовно ідентифікації, верифікації, або надання відомостей у межах перевірки фінансового моніторингу, змісту діяльності та фінансового стану клієнта. Також і не встановлено, що банк доводив до відома клієнта причини блокування його доступу до застосунку, будь-яким можливим засобом комунікації пропонував / вимагав надати докази його ідентифікації, для вирішення питання щодо спірної операції і можливого поновлення доступу.

Наполягає на тому, що посилання відповідача на досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 01 березня 2024 року за ч.2 ст.190 КК України також є безпідставними, адже наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «Ощадбанк» - адвоката Бершадську І.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гуревича Р.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією її паспорту громадянина України НОМЕР_4 , виданого 10 січня 2012 року Київським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецької області, згідно з яким вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.22-24), а також копією довідки від 18 квітня 2017 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, згідно з якої ОСОБА_1 постійно проживала в АДРЕСА_3 , перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_4 (а.с.21).

18 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписала Заяву про приєднання № 42898201/180417 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на підставі якої їй у ТВБВ № 19994/73 AT "Ощадбанк" був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_5 , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 70-78).

Під час відкриття рахунку працівником ТВБВ №19994/73 AT "Ощадбанк" проведена ідентифікація ОСОБА_1 , в тому числі з обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України, що посвідчує її особу та підтверджує вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, про що є відмітка у заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2017 року про виплату пенсії.

18 квітня 2017 року ОСОБА_1 уповноважила працівника банку передати від її імені заяву до ГУ Пенсійного фонду в Донецької області, в якій просила належні їй суми пенсії перерказувати на її поточний рахунок, який відкрито у НОМЕР_6 /73 AT "Ощадбанк", поточний рахунок № НОМЕР_5 .

У квітня 2024 року позивачці ОСОБА_1 стало неможливо користуватися коштами на своєму рахунку, зокрема, проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користування особовим кабінетом в системі Ощад24/7. Жодного попередження про встановлення обмежень не було.

17 червня 2024 року ОСОБА_1 , як споживач банківських послуг, подала скаргу, підписану ЕЦП, на електронну пошту відповідача щодо неможливості користування коштами на її рахунку. Повідомила, зокрема, що згідно нотаріальної довіреності наданої нею свого часу довірена особа звернулась у відділення АТ «Ощадбанк» у м. Покровську Донецької області для перевипуску та отримання картки. Після проходження певної процедури (особистий відеодзвінок клієнта та банку), представник банку зателефонував довіреній особі Аверіній В.М. та повідомив, що вона може звертатись до банку та вчиняти усі дії за довіреністю, що нею і було зроблено. Однак, на даний час позивачка не має змоги користуватись карткою, веб банкінгом Ощад24/7 з невідомих причин (а.с.2).

На вказану скаргу АТ «Державний ощадний банк України» надав відповідь в якій послався на п.9.14 Розділу «VІІІ. ЗАПЕВНЕННЯ ТА ГАРАНТІЇ» Загальної частини ДКБО, за яким банк має право відмовляти клієнту у підтриманні ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції чи відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин), що здійснюються на підставі договору (наданні послуг), або зупиняти такі фінансові операції (надання послуг), якщо така відмова/зупинення обґрунтоване здійсненням банком заходів, реалізації повноважень, виконанням обов`язків, встановлених Законодавством з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та валютним Законодавством. В такому випадку банк не є таким, що порушив договір, не несе відповідальності за відмову/зупинення фінансових операцій (надання послуг) та за збитки, спричинені такою відмовою/зупиненням. Разом із цим, повідомлено, що у ОСОБА_1 відсутні обмеження, які знімаються за результатами проходження відео ідентифікації. З метою вирішення питання по суті звернення необхідно звернутись до установи Банку.

Спір між сторонами виник з приводу користування банківським рахунком.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Ощадбанк», отримавши 08 квітня 2024 року постанову прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 02 квітня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000178 від 01.03.2024 року за ч.2 ст.190 КК України, у якій зазначено, що коштами, зокрема, ОСОБА_1 , можливо заволоділи шахраї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , самостійно застосував обмежувальні заходи у вигляді лімітів на здійснення видаткових операцій за картковими рахунками Клієнта до персональної ідентифікації позивача в установі банку. Разом з тим, суду не надано доказів того, що банк вживав заходи для такої ідентифікації: вимагав у клієнта надати інформацію та документи стосовно ідентифікації, верифікації, або надання відомостей у межах перевірки фінансового моніторингу, змісту діяльності та фінансового стану клієнта. Судом не встановлено, що банк доводив до відома клієнта причини блокування його доступу до застосунку, будь-яким можливим засобом комунікації пропонував/вимагав надати докази його ідентифікації, для вирішення питання щодо спірної операції і можливого поновлення доступу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пункту 7.1.2. статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно зі статтею 14.13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. Призупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов`язань користувача й емітента, що виникли до часу призупинення або припинення зазначеного права.

Відповідно до пункту 12 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» постанови Національного банку України від 5 листопада 2014 року №705 емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Емітент зобов`язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об`єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України.

За змістом пунктів 1, 2, 6 статті 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) часників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/40546/16-ц, провадження № 61-37090св18.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, установивши характер спірних правовідносин та дослідивши наявні в справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки дії відповідача щодо блокування карткових рахунків позивача більше ніж на 7 днів, тобто поза межами строків, зазначених у частинах першій - п`ятій статті 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", є неправомірними та такими, що порушують права позивача.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що 06 травня 2024 року АТ «Ощадбанк» було проведено фізичну ідентифікацію ОСОБА_1 по відеозв?язку, з паспортом громадянина України, яка підтвердив факт видачі довіреності, що не заперечується відповідачем.

Виходячи з сукупності встановлених в суді обставин, колегія суддів доходить висновку, що після проведеної 06 травня 2024 року фізичної ідентифікації ОСОБА_1 , як клієнта АТ «Ощадбанк», а отже, Банк зобов`язаний був: відновити обслуговування платіжної картки та рахунку зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на її ім`я; відновити здійснення всіх операцій по платіжній картці та рахунку, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивачки; відновити ОСОБА_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7».

Під час розгляду справи, АТ «ОщадБанк» не надало суду доказів правомірності своїх дій з продовження призупинення операцій за картковими рахунками позивачки, після спливу передбаченого законом строку, та наявності правових підстав для цього, а також доказів порушення позивачкою умов використання електронного платіжного засобу.

Доводи відповідача про правомірність блокування рахунків позивачки в силу їх використання для забезпечення інтересів третіх осіб колегією суддів не приймаються, оскільки банком не доведено підстав, визначених Законом, для обмеження права клієнта розпорядження своїм рахунком, в тому чисті і підстав для його блокування на період більший, ніж передбачено частинами першою - п`ятою статті 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, а доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки висновків суду першої інстанції. Проте, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: