У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я. через систему "Електронний суд" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №17882984 від 14.05.2024 року та №1496650 від 11.05.2024 року.

Вивчивши зміст позовної заяви та ознайомившись із доданими до неї документами, встановивши зміст спірних правовідносин та їх юридичну природу, з`ясувавши предмет позову, вивчивши додані до нього матеріали суддя дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі приписів п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України з огляду на наступне.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, суддею встановлено, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами №17882984 від 14.05.2024 року та №1496650 від 11.05.2024 року.

Вищеназвані договори нічим не пов`язані між собою та підлягають дослідженню судом окремо, як і дотримання сторонами цих договорів, у тому числі кредиторами, правил кредитування та вимог закону у спірних правовідносинах, які виникли на різних підставах (умовах договорів).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Статтею 185 ЦПК України передбачено правові підстави для залишення позовної заяви без руху та повернення заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У частині другій статті 188 ЦПК України встановлено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є вони похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів, зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування цим кредитом і неустойки.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Об`єднання непов`язаних між собою вимог в одному позові, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, є порушенням правил об`єднання вимог.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову є обставини, на яких ґрунтується вимога позивача з посиланнями на докази, що підтверджують ці обставини, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Суд звертає увагу, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків.

Проте, у цій позовній заяві представником позивача об`єднано вимоги про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, укладеними відповідачем з різними первісними кредиторами та на різних умовах.

Тобто, має місце виникнення двох різних зобов`язальних правовідношень з участю відповідача, у яких різний кредитор, і різні підстави виникнення зобов`язання. Іншими словами, об`єднана позивачем загальна сума стягнення ґрунтується не на одній підставі виникнення боргу, а на кількох різних підставах (договорах), які між собою ніяким чином не пов`язані та не є похідними один від одного.

Крім цього, за змістом позову доведенню підлягає право позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» на стягнення боргу з ОСОБА_1 , яке йому відступили ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Тому окремому з`ясуванню та оцінці у цій справі підлягатимуть не лише підстави виникнення грошових зобов`язань між ОСОБА_1 та первісними кредиторами та прострочення їх виконання боржником, а й окремо взяті правовідносини: між ТОВ «ЕКО ФІН» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»; ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», що виникли на підставі різних, не пов`язаних між собою договорів факторингу .

Суд зауважує, що кожен договір: кредиту та позики, факторингу та відступлення права вимоги є самостійним правовідношенням, у якому сторони мають цивільні права і обов`язки, визначені договорами окремо щодо кожного правовідношення.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідних договорів позики/кредиту, так і при їх виконанні, у сторін договору виникає окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин виникнення правовідносин, як і прострочення виконання грошового зобов`язання за кожним договором засвідчується окремими доказами, які не пов`язані між собою.

На переконання суду розгляд в одному судовому провадженні різних за змістом, складом учасників і за підставами виникнення зобов`язальних правовідносин не забезпечить виконання основного завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи, що має відбуватися на засадах верховенства права (законності), пропорційності, розумності строків розгляду справи судом, неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог за кількома різними, не пов`язаними між собою договорами, перешкоджатиме всебічному та повному з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін за кожним з договорів та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного договору, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність нарахування заявлених до стягнення сум тощо.

Отже, у цій справі не може бути застосоване правило ч.1 ст. 188 ЦПК України щодо об`єднання позовних вимог. У даному випадку має місце з`явлення позивачем в одному позові самостійних вимог про стягнення заборгованості за кількома договорами, укладеними відповідачем з різними кредиторами. Такі вимоги є самостійними не залежними одна від одної, ґрунтуються на окремих правовідносинах сторін, які не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказам. Заявлені вимоги щодо кожного договору не є основними і похідними одна від одної і від задоволення одних вимог (за одним кредитним договором) не залежить задоволення вимог за іншим кредитним договором. Тому такі вимоги не можуть бути об`єднані в одне судове провадження.

Окрім цього, суд звертає увагу на неможливість роз`єднання позовних вимог у цій справі з огляду на те, що у позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість однією позовною вимогою та сумою за двома договорами. При цьому за подання позову з порушенням правил об`єднання позовних вимог за кількома різними, не пов`язаними між собою договорами позивачем сплачено судовий збір у мінімальному розмірі. Тому після роз`єднання позовних вимог (навіть якщо таке було б можливо) три з позовних вимог про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором залишиться не оплачена судовим збором.

Порушення правил об`єднання позовних вимог ЦПК України не визначає, як одну із підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки виправити такий недолік позивач може лише шляхом подання окремих позовів, кожен з яких повинен бути оплачений судовим збором.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 185 ЦПК України порушення правил об`єднання позовних вимог є самостійною підставою повернення позовної заяви.

За таких обставин суд дійшов переконання, що вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим кредитним договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Відповідно позивач при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних кредитних договорах, які є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо - заборгованостей за ними, які виникли з різних підстав, підстав та дати виникнення права вимоги до відповідача, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами. Аналогічні висновки були надані Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 в справі № 910/7186/19.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що, пред`явивши вимоги про стягнення сум заборгованості за різними договорами, позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» порушено правила об`єднання позовних вимог, визначені у статті 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою, підставою їх виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними і похідним, вимоги заявлені з різних підстав. Фактично позивачем заявлені окремі позовні заяви з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними договорами, загальна назва цих позовних вимог стягнення сум заборгованості за кредитними договорами, не може свідчить про їх пов`язаність між собою підставою виникнення або поданими доказам, дані вимоги не є однорідними та такими, що нерозривно пов`язані між собою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 4, 5, 175, 177, 185, 188, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс».

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца