ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді-доповідача Городничої В.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Городничої Валентини Сергіївни по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 року визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Городнича В.С., судді Петешенкова М.Ю., Макаров М.О. (а.с. 84), для розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року витребувані з Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №208/2664/25 (а.с. 85), які надійшли до Дніпровського апеляційного суду 15.12.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 87).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року залишено без руху (а.с. 88).

20 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд сформував заяву про відвід судді Городничої В.С., яка 22.12.2025 року надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, посилаючись на те, що вважає дії судді, яка ухвалила ухвалу про залишення його апеляційної скарги без руху такими, що направлені на створення умов для відмови позивачу у правосудді і направленими на затягування розгляду справи, що є неприпустимо. В ухвалі про залишення апеляційної скарги допущено описку, що свідчить про неуважність і про небажання якісно здійснювати правосуддя, переслідується мета відкласти строки розгляду справи за принципом робота стоїть - зарплата капає.

Так, ст. ст. 40, 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої ОСОБА_1 заяви про відвід судді-доповідача Городничої В.С., апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.ч. 1-3, 7, 8 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Городничої В.С. при розгляді даної справи ґрунтуються на незгоді з процесуальним рішенням судді постановленим в рамках даної справи при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Апеляційний суд констатує, що підстави для відводу судді-доповідача, передбачені статтею 36 ЦПК України, відсутні.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст. ст. 36-37 ЦПК України, підстав для відведення судді-доповідача Городничої В.С., встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді Городничої В.С. підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України,суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Городничої Валентини Сергіївни визнати необґрунтованою.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про захист прав споживачів передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Городнича