ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 213/3121/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П

сторони:

позивач ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 ,

відповідач Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року, яке ухвалено суддею Нестеренком О.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 жовтня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В травні 2025 року ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 січня 2025 року в конвеєрній галереї 13РТ/14РТ перевантажувального вузла ПВ-1 Управління дробильно-транспортного комплексу, розташованого на відм. +30,600 м корпусу збагачення Рудозбагачувальної фабрики 2 АТ «ПівдГЗК» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком.

Внаслідок нещасного випадку померла дружина ОСОБА_1 та мати їх спільної дитини ОСОБА_2 ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки машиніста конвеєра дільниці №2 цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК».

Актом спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н1/П, що стався 07 січня 2025 року від 19 травня 2025 року, затвердженим т.в.о. начальника Південно- Східного міжрегіонального Державної служби з питань праці 21 травня 2025 року встановлено обставини нещасного випадку.

Комісія зі спеціального розслідування одноголосно дійшла до висновку, що нещасний випадок з машиністом конвеєра дільниці №2 цеху №1 Управління дробильно-транспортного комплексу АТ «ПівдГЗК» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Обґрунтованим розміром моральної шкоди позивач вважає суму у 2 000 000 грн за кожну вимогу: моральна шкода, завдана смертю дружини та моральна шкода, завдана смертю матері спільної дитини ОСОБА_2 .

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «ПівдГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану смертю дружини на виробництві у розмірі 300 000 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з АТ «ПівдГЗК» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якої діє її законний представник (батько) ОСОБА_1 , моральну шкоду, завдану смертю матері на виробництві у розмірі 500 000 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб. В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «ПівдГЗК» в дохід держави судовий збір у розмірі 8 000 грн.

Не погодившись с судовим рішенням позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Мотуз О.В., подав апеляційні скарги в який зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, посилаючись на те, що судом неповно та не всебічно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційних скарг вказує, що суд не взяв до уваги вину відповідача, яка полягає в тому, що підприємство зобов`язано створювати для своїх працівників безпечні умови праці. Зазначає, що судом не враховано характер та глибину моральних страждань як дочки загиблої, так і її чоловіка, оскільки позивачі у цій справі втратили близьку людину, рішення не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості. В апеляційних скаргах апелянт посилається на судову практику в аналогічних справах та просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивачів, просить збільшити розмір морального відшкодування до заявленого у позові.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач просить рішення суду першої інстації залишити без змін, апеляційній скарги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 та ОСОБА_1 адвоката Мотуза О.В., який підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити, представника АТ «ПівдГЗК» - адвоката Ніколенко К.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 , є чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в матеріалах справи наявне свідоцтво про шлюб від 23 червня 2020 року, видане Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_1 , є спільною донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що в матеріалах справи наявне свідоцтво про народження від 06 серпня 2020 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

07 січня 2025 року в конвеєрній галереї 13РТ/14РТ перевантажувального вузла ПВ-1 Управління дробильно-транспортного комплексу, розташованого на відм. +30,600 м корпусу збагачення Рудозбагачувальної фабрики 2 АТ «ПІВДГЗК» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком.

Внаслідок нещасного випадку померла дружина ОСОБА_1 та мати їх спільної дитини ОСОБА_2 ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки машиніста конвеєра дільниці №2 цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК».

Так, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14 січня 2025 року було складено актовий запис № 76 Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 07 січня 2025 року від 19 травня 2025 року, затвердженим т.в.о. начальника Південно - Східного міжрегіонального Державної служби з питань праці 21 травня 2025 року встановлено обставини нещасного випадку.

Відповідно до вказаного документу участь у засіданнях комісії (спеціальної комісії) брали: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

У розділі 7 «Висновок комісії» зазначається, що члени комісії під час засідання спілкувалися з чоловіком потерпілої ОСОБА_1 та його представниками адвокатами АО «Фаворит» Мотузом О.В. та ОСОБА_6 , які були присутні на засіданнях комісії зі спеціального розслідування, з метою надання роз`яснень з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку та інформування їх про хід розслідування.

При складенні висновку комісія взяла до уваги висновок експерта судово-медичної експертизи від 08 січня 2025 року № 69 Криворізького районного відділу Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», а також висновок спеціаліста № 116 від 01 травня 2025 року комісійного судово-медичного дослідження Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Комісія зі спеціального розслідування одноголосно дійшла до висновку, що нещасний випадок з машиністом конвеєра дільниці № 2 цеху №1 Управління дробильно-транспортного комплексу АТ «ПівдГЗК» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

У розділі 8 «Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці» зазначаються дві особи:

ОСОБА_7 майстер основної виробничої діяльності цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК», який порушив вимоги пунктів 2.6, 2.8, та 213 Посадової інструкції майстра основної виробничої дільниці цеху № 1 УДТК № 02-0008, затвердженої в.о. заступника Генерального директора з виробництва та інвестиційної діяльності від 01 березня 2021 року, в частині: як особа, відповідальна за забезпечення безпечних та здорових умов праці, виконання правил і норм охорони праці, промислової та пожежної безпеки відповідно до вимог Закону України «Про охорону праці», стандарту підприємства «Система управління охороною праці на виробничому рівні» не контролював дотримання вимог охорони праці машиністами конвеєра при виконанні робіт;

ОСОБА_3 машиніст конвеєра дільниці № 2 цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК», яка порушила вимоги пунктів 2.13 та 2.14. Робочої інструкції № 02-003 машиніста конвеєра цеху №1 УДТК, затвердженої начальником УДТК від 23 вересня 2024 року, та вимог абзаців 7 та 13 пункту 3.6 розділу 3 Інструкції з охорони праці № ОП-02-2, для машиністів конвеєра, машиністів конвеєра зайнятого повний робочий день у кар`єрі УДТК, затвердженої наказом АТ «ПІВДГЗК» № 144 від 06 червня 2023 року, в частині: проникнення за захисне огородження стрічкового конвеєра № 14РТ без зупинки та відключення від електроенергії приводу останнього.

Разом з цим, у розділі 5 «Вид події та причини настання нещасного випадку» зазначаються причини: основна організаційна: невиконання посадових обов`язків, а саме: пунктів 2.6, 2.8, та 213 Посадової інструкції майстра основної виробничої дільниці цеху №1 УДТК № 02-0008, затвердженої в.о. заступника Генерального директора з виробництва та інвестиційної діяльності від 01 березня 2021 року; супутні організаційна: невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: пунктів 2.13 та 2.14. Робочої інструкції № 02-003 машиніста конвеєра цеху №1 УДТК, затвердженої начальником УДТК від 23 вересня 2024 року, та вимог абзаців 7 та 13 пункту 3.6 розділу 3 Інструкції з охорони праці № ОП-02-2, для машиністів конвеєра, машиністів конвеєра зайнятого повний робочий день у кар`єрі УДТК, затвердженої наказом АТ «ПівдГЗК» № 144 від 06 червня 2023 року.

Підсумовуючи, спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку встановила, що з огляду на обставини інциденту ОСОБА_3 , в період з 23 год. 50 хв. 06 січня 2025 року по 00 год. 41 хв. 07 січня 2025 року під час підрахунку запасів руди перебуваючи біля рудної банки № 2-4, з невідомих причин перетнула захисне перильне огородження висотою 1000мм діючого конвеєру № 14РТ та потрапила під дію холостої гілки конвеєрної стрічки, в результаті чого її права рука, разом з лопатою, була затиснута між роликом холостої гілки конвеєра та конвеєрною стрічкою (ст. 13, п. 16 Акта).

Також, відповідно до Акта спеціального розслідування, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було проведено перевірку, під час якої виявлено такі порушення вимог законодавства: недостатньо освітлення в технологічному проході між стрічковими конвеєрами № 13Т та 87 Т в районі роликоопор 9-11 (87); під стрічковим конвеєром № 13Т (хвостова частина) не прибрано просипаний матеріал висотою 30 см в районі 15 роликоопори; деформована та не закріплена середня смуга перильного огородження сходового маршу до відхиляючого барабану конвеєра № 87Т; частково зкородоване захисне огородження станції відтяжного барабану стрічкового конвеєра № 87Т; деформоване перильне огородження отвору бічного розвантаження руди в районі роликоопори 31 конвеєра № 13Т; деформовані надбаночні грати в районі роликоопори 28 конвеєра № 13Т; деформоване захисне огородження в районі приводної станції стрічкового конвеєра №14Т.

Водночас вказані порушення не стали причиною та не призвели до настання нещасного випадку зі смертельним наслідком з ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи від 08 січня 2025 року № 69 Криворізького районного відділу Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», надана представником відповідача.

Висновок складений на підставі постанови слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Лошкарьова І.Б.

Судово-медичний діагноз, встановлений судовим експертом: основне захворювання: геморагічний інфаркт пневмонія: у нижньому сегменті верхньої частки лівої легені ділянка конусоподібної форми темно-червоного кольору з ущільненою зернистою тканиною, основою звернено до плеври, з чуткою межею між здоровою та патологічно зміненою тканинами легені.

Ускладнення основного: легенево-серцева недостатність.

Супутній: гострий панкреатит.

У підсумках судовий експерт зазначає, що при судово-медичній експертизі виявлено ушкодження (їх характер наводиться), що виникли після настання смерті і не знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті.

Причиною смерті судовим експертом зазначається тромбоз легеневої артерії з геморагічним інфарктом легені, який ускладнився гострою легенево-серцевою недостатністю.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що нещасний випадок, внаслідок якого загинула ОСОБА_1 , стався під час її роботи на АТ «ПівдГЗК», тому їй дочці - позивачеві у справі ОСОБА_2 та її чоловіку позивачу у справі ОСОБА_1 має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача АТ «ПівдГЗК» на користь позивачів моральної шкоди, завданої смертю батька та чоловіка на виробництві, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові, дружині, дітям, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності АТ «ПівдГЗК» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, Актом спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 07 січня 2025 року від 19 травня 2025 року, затвердженим т.в.о. начальника Південно - Східного міжрегіонального Державної служби з питань праці 21 травня 2025 року встановлено обставини нещасного випадку.

Відповідно до вказаного документу участь у засіданнях комісії (спеціальної комісії) брали: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

У розділі 7 «Висновок комісії» зазначається, що члени комісії під час засідання спілкувалися з чоловіком потерпілої ОСОБА_1 та його представниками адвокатами АО «Фаворит» Мотузом О.В. та ОСОБА_6 , які були присутні на засіданнях комісії зі спеціального розслідування, з метою надання роз`яснень з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку та інформування їх про хід розслідування.

При складенні висновку комісія взяла до уваги висновок експерта судово-медичної експертизи від 08 січня 2025 року № 69 Криворізького районного відділу Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», а також висновок спеціаліста № 116 від 01 травня 2025 року комісійного судово-медичного дослідження Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Комісія зі спеціального розслідування одноголосно дійшла до висновку, що нещасний випадок з машиністом конвеєра дільниці №2 цеху №1 Управління дробильно-транспортного комплексу АТ «ПівдГЗК» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

У розділі 8 «Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці» зазначаються дві особи:

ОСОБА_7 майстер основної виробничої діяльності цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК», який порушив вимоги пунктів 2.6, 2.8, та 213 Посадової інструкції майстра основної виробничої дільниці цеху №1 УДТК № 02-0008, затвердженої в.о. заступника Генерального директора з виробництва та інвестиційної діяльності від 01 березня 2021 року, в частині: як особа, відповідальна за забезпечення безпечних та здорових умов праці, виконання правил і норм охорони праці, промислової та пожежної безпеки відповідно до вимог Закону України «Про охорону праці», стандарту підприємства «Система управління охороною праці на виробничому рівні» не контролював дотримання вимог охорони праці машиністами конвеєра при виконанні робіт;

ОСОБА_3 машиніст конвеєра дільниці №2 цеху №1 УДТК АТ «ПівдГЗК», яка порушила вимоги пунктів 2.13 та 2.14. Робочої інструкції № 02-003 машиніста конвеєра цеху №1 УДТК, затвердженої начальником УДТК від 23 вересня 2024 року, та вимог абзаців 7 та 13 пункту 3.6 розділу 3 Інструкції з охорони праці № ОП-02-2, для машиністів конвеєра, машиністів конвеєра зайнятого повний робочий день у кар`єрі УДТК, затвердженої наказом АТ «ПІВДГЗК» № 144 від 06 червня 2023 року, в частині: проникнення за захисне огородження стрічкового конвеєра № 14РТ без зупинки та відключення від електроенергії приводу останнього.

Разом з цим, у розділі 5 «Вид події та причини настання нещасного випадку» зазначаються причини: основна організаційна: невиконання посадових обов`язків, а саме: пунктів 2.6, 2.8, та 213 Посадової інструкції майстра основної виробничої дільниці цеху №1 УДТК № 02-0008, затвердженої в.о. заступника Генерального директора з виробництва та інвестиційної діяльності від 01 березня 2021 року; супутні організаційна: невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: пунктів 2.13 та 2.14. Робочої інструкції № 02-003 машиніста конвеєра цеху №1 УДТК, затвердженої начальником УДТК від 23 вересня 2024 року, та вимог абзаців 7 та 13 пункту 3.6 розділу 3 Інструкції з охорони праці № ОП-02-2, для машиністів конвеєра, машиністів конвеєра зайнятого повний робочий день у кар`єрі УДТК, затвердженої наказом АТ «ПівдГЗК» № 144 від 06 червня 2023 року.

Підсумовуючи, спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку встановила, що з огляду на обставини інциденту ОСОБА_3 , в період з 23 год. 50 хв. 06 січня 2025 року по 00 год. 41 хв. 07 січня 2025 року під час підрахунку запасів руди перебуваючи біля рудної банки № 2-4, з невідомих причин перетнула захисне перильне огородження висотою 1000мм діючого конвеєру № 14РТ та потрапила під дію холостої гілки конвеєрної стрічки, в результаті чого її права рука, разом з лопатою, була затиснута між роликом холостої гілки конвеєра та конвеєрною стрічкою (ст. 13, п. 16 Акта).

Також, відповідно до Акта спеціального розслідування, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було проведено перевірку, під час якої виявлено такі порушення вимог законодавства: недостатньо освітлення в технологічному проході між стрічковими конвеєрами №13Т та 87Т в районі роликоопор 9-11 (87); під стрічковим конвеєром № 13Т (хвостова частина) не прибрано просипаний матеріал висотою 30 см в районі 15 роликоопори; деформована та не закріплена середня смуга перильного огородження сходового маршу до відхиляючого барабану конвеєра № 87Т; частково зкородоване захисне огородження станції відтяжного барабану стрічкового конвеєра № 87Т; деформоване перильне огородження отвору бічного розвантаження руди в районі роликоопори 31 конвеєра № 13Т; деформовані надбаночні грати в районі роликоопори 28 конвеєра № 13Т; деформоване захисне огородження в районі приводної станції стрічкового конвеєра №14Т.

Водночас вказані порушення не стали причиною та не призвели до настання нещасного випадку зі смертельним наслідком з ОСОБА_3 .

Факт заподіяння моральної шкоди малолітній ОСОБА_2 у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач ОСОБА_2 , у зв`язку із втратою матері переживає душевні та психологічні страждання, позбавлена можливості спілкування з рідною людиною та отримувати від неї піклування, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та докладення з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві ОСОБА_1 у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою дружини переживає душевні та психологічні страждання, позбавлений можливості спілкування з рідною людиною та отримувати від неї піклування, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та докладення з його боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача втрата життєвих зв`язків позивачів з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Визначаючи розмір моральної шкоди дочці загиблої ОСОБА_2 у сумі 500 000 грн та чоловіку загиблої ОСОБА_1 у сумі 300 000 грн, суд виходив того, що сам факт загибелі ОСОБА_3 беззаперечно свідчить про те, що дочка та чоловік загиблої відчувають від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Дочка та чоловік загиблої втратили близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків дочки та чоловіка загиблої і потребує додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь дочки та чоловіка загиблої, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У зв`язку з чим доводи апеляційних скарг про необґрунтованість розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання як дочки, так і чоловіка загиблої, які втратили близьку людину та залишилились без її турботи і піклування, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

Посилання апелянта в апеляційних скаргах на судову практику районних та апеляційних судів в аналогічних справах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: