К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

19 грудня 2025 року місто Київ

справа № 757/599/25-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/17357/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, - адвоката Сільченко Тетяни Андріївни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Хайнацького Є.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не приймала участі у справі, ОСОБА_1 - адвокат Сільченко Т.А. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про розірвання шлюбу.

18 грудня 2025 року, до початку судового засідання, до апеляційного суду адвокат Ярош Л.В. подала клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених нею під час апеляційного розгляду справ.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року апеляційне провадження закрито.

Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду вбачається, що колегією суддів не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основними рішеннями, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або не вирішені всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних

з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду апеляційної інстанції надано: Договір № 01-01/2025 про надання правової допомоги від 03 січня 2025 року, укладений між адвокатом Ярош Л.В. та ОСОБА_2 ; Додаток № 2 до Договору про надання правової допомоги № 01-01/25 від 03 січня 2025 року; Додаткову угоду № 1 до договору від 17 грудня 2025 року; квитанцію № 1/12 від 18 грудня 2025 року про отримання адвокатом коштів в сумі 5000 грн. від ОСОБА_2., за представництво інтересів останньої в Київському апеляційному суді.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку про доведеність понесених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Враховуючи те, що під час постановлення ухвали питання про витрати на професійну правничу допомогу не вирішено, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись статтями 133, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв?язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: