ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 23 вересня 2025 року у справі за позовом Приватного підприємства «Світлана 2000» до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову - ОСОБА_1 , про стягнення сплаченої заборгованості в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 23 вересня 2025 року залишено без розгляду клопотання представника відповідача адвоката Шипіленка Р.О. про зупинення провадження по справі до набуття законної сили судовими рішеннями у справі № 173/1449/24, яка знаходилася в провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Шипіленка Р.О. про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 209/2804/20, яка знаходиться в провадженні Баглійського районного суду Дніпропетровської області за позовом ПП «Світлана -2000 » про визнання недійсним договору поруки від 22 січня 2014 року , укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Світлана-2000».

Відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Світлана - 2000», особа ,яка бере участь у справі- ОСОБА_2 , про стягнення 20 804,29 доларів США та повернути даний позов заявнику.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким прийняти до провадження вказаний позов.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду від 22.07.2016 року у справі № 173/614/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.10.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.02.2017 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Світлана-2000»на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 4 343 500,00 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Феміда» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 1 861 500,00 грн.

23.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним погашенням заборгованості по виконавчому листу, виданому по справі №173/614/16-ц про стягнення з ПП «Світлана-2000» суми заборгованості в розмірі 4 343 500 грн. , в результаті чого до ПП «Свілана-2000» перейшли усі права кредитора щодо боржника ОСОБА_2 в частині сплаченої заборгованості в сумі 4 343 500 грн, суми виконавчого збору в розмірі 434 350 грн., витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 377,71 грн., в тому числі право на зворотню вимогу (регрес) до боржника.

28.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Світлана - 2000», особа ,яка бере участь у справі- ОСОБА_2 , про стягнення 20 804,29 доларів США.

Відмовляючи у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав щодо його прийняття, оскільки вимоги позову третьої ОСОБА_1 не стосуються предмета спору за первісним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно доч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу,у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 6 ст. 30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Згідно положень ст. 53 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Зазначена стаття чітко регламентує, що самостійні вимоги третіх осіб повинні стосуватися предмету спору. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, та благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір. Задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, робить неможливим задоволення вимог позивача щодо цього предмету спору.

Верховний Суд у постановах від 27.01.2021 року у справі за єдиним унікальним номером 908/1688/20 та від 13.03.2019 року у справі за єдиним унікальним номером 916/3245/17 зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, рішенням Верхньодніпровського районного суду від 22.07.2016 року у справі № 173/614/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.10.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.02.2017 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Світлана-2000»на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 4 343 500,00 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Феміда» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 1 861 500,00 грн.

23.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним погашенням заборгованості по виконавчому листу , виданому по справі №173/614/16-ц про стягнення з ПП «Світлана-2000» суми заборгованості в розмірі 4 343 500 грн., в результаті чого до ПП «Свілана-2000» перейшли усі права кредитора щодо боржника ОСОБА_2 в частині сплаченої заборгованості в сумі 4 343 500 грн, суми виконавчого збору в розмірі 434 350 грн., витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 377,71 грн., в тому числі право на зворотню вимогу (регрес) до боржника.

Предметом спору за первісним позовом ПП «Світлана-2000» є стягнення грошових коштів на підставі ст.556 ЦК України в порядку регресу з ОСОБА_2 у наслідок виконання судового рішення ПП «Світлана-2000».

Третя особа ставить самостійні вимоги щодо стягнення з ПП «Світлана» додаткових грошових сум на підставі ст. 625 ЦК України, а саме 3 % річних за прострочення ПП «Світлана-2000» виконання грошового зобов`язання за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, оскільки вимоги позову третьої ОСОБА_1 не стосуються предмета спору за первісним позовом.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви заявнику.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 23 вересня 2025 року, в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: