П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року місто Київ

справа № 752/6572/24

провадження №22-ц/824/6559/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Онопрієнко К.С..

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Банк Форвард»

відповідач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард»

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 10 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Данілової Т.М.,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з АТ «Банк Форвард» безпідставно отримані кошти в сумі 49711,44 грн.; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л, безпідставно отримані кошти в сумі 6009,73 грн.; стягнути з АТ «Банк Форвард» 3% річних в сумі 325,98 грн, інфляційні втрати в сумі 348,58 грн.; стягнути з АТ «Банк Форвард» у якості відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 6175,13 грн., моральної шкоди у сумі 150000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між ПрАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та ОСОБА_1 16 серпня 2012 року був укладений кредитний договір № 99139086, за умовами якого кредитором надано грошові кошти у розмірі 4072,52 грн. на строк 366 днів, з 16 серпня 2012 року по 16 серпня 2013 року на придбання нового ноутбуку.

Заявою № 99139086 до кредитного договору було встановлено графік погашення заборгованості. Позивачем умови кредитного договору виконувалися належним чином протягом строку кредиту. Проте, в подальшому АТ «Банк Форвард» безпідставно нараховувалась заборгованість.

В березні 2022 року позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2019 року НОМЕР_2 та накладення арешту на рахунки позивача приватним виконавцем Павелків Т.Л., з якого позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису від 23 вересня 2019 року за № 661, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» повної заборгованості в розмірі 59247,33 грн., в тому числі: 58030,92 грн. заборгованість за сумою кредиту; 1216,41 грн. заборгованість за процентами; 850 грн. Заборгованість нарахована за період з 2 січня 2018 року по 1 лютого 2018 року.

Голосіївським районним судом м. Києва винесено рішення від 30 листопада 2023 року, яке набрало законної сили 5 січня 2024 року, яким позов ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус КМНО Незнайко Н.М., приватний виконавець виконавчого округу Павелків Т.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 611, вчинений 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.О. на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 60097,33 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем направлено 1 березня 2024 року на електронну адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцову А.Ю. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву від 1 березня 2024 року про визнання ОСОБА_1 кредитором АТ «Банк Форвард» за заборгованістю, що виникла на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, яка складається з судових витрат в сумі 1073,60 грн. Однак рішення ні відповідачем, ні третьою особою не виконано.

За інформацією приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з ОСОБА_1 на рахунок АТ «Банк Форвард» було стягнуто та перераховано 57392,70 грн.

Листом від 23 лютого 2024 року ТОВ «СІЛЬПО_ФУД» повідомило, що з доходів громадянки ОСОБА_1 згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. від 28 листопада 2019 року було відраховано всього 58594,65 грн.

Позивач вважає, що АТ «Банк Форвард» безпідставно отримало кошти в сумі 49711,44 грн. та приватний виконавець виконавчого округу Павелків Т.Л. безпідставно отримала суму (основна винагорода приватного виконавця) у розмірі 6009,73 грн., а тому ці суми підлягають поверненню позивачу на підставі ст.ст.1212 ЦК України.

Крім того, позивач вважає, що АТ «БАНК «Форвард» зобов`язаний сплатити 3% річних та інфляційні втрати з період з 6 січня 2024 року, дата набрання законної сили рішенням суду, по 21 березня 2024 року.

Також позивач просить стягнути з відповідача АТ «Банк «Форвард» моральну шкоду , яка полягає в безпідставному нарахуванні відповідачем заборгованості, незважаючи на те, що позивачем умови кредитного договору виконувалися належним чином, в здійсненні відповідачем телефонних погроз навіть тоді, коли було відкрито виконавче провадження, внаслідок чого у позивача стався інсульт, у незаконних діях відповідача, внаслідок чого позивач опинилася у скрутному матеріальному становищі, є багатодітною матір`ю, утримує трьох дітей. Крім того, протиправними діями АТ «Банк «Форвард» порушені права позивача, чим завдано їй матеріальну та моральну шкоду, оскільки внаслідок арешту банківського рахунку її було позбавлено тривалий час можливості користуватися своїми коштами. Позивач відчувала душевні страждання та перебувала в скрутному матеріальному становищі. Також позивач відчувала моральні страждання, пов`язані зі здійсненням позивачем додаткових зусиль для організації свого життя, щоб забезпечити достатній життєвий рівень, за звернення до суду замість вирішення цього питання мирним шляхом. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 150000 грн.

Матеріальна шкода полягає в придбанні ліків та речей для реабілітації, на що ОСОБА_1 витратила 6175,13 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 49711,44 грн., судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, АТ «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» відмовити у повному обсязі. Апелянт вважає, що в оскаржуваній частині рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи.

Зокрема, зазначає, що АТ «Банк Форвард» перебуває у стадії ліквідації, відповідно задоволення вимог кредиторів відбувається на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, зазначає про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.1212 ЦК України, оскільки правовідносини сторін у цьому спорі виникли на підставі договору і відповідно регулюються нормами зобов`язального права, у тому числі й щодо вимоги повернути позивачу стягнуті кошти у зв`язку визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Осадчук Р.М. просить відмовити АТ «Банк Форвард» у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

У поданих до суду письмових поясненнях представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвокат Бондаренко М.Г. просила задовольнити апеляційну скаргу АТ «Банк Форвард» в повному обсязі.

В судове засідання представник АТ «Банк Форвард» не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвокат Кібець Р.Р. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Осадчук Р.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 15 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», укладено кредитний договір № 99139086, за умовами якого сума кредиту - 4072,52 грн.; строк кредиту - 366 днів з 16 серпня 2012 року по 16 серпня 2013 року; ставка по кредиту - 0,01% річних; щомісячний платіж - 433 грн.; останній платіж - 431 грн.; дата платежу - 16 числа кожного місяця з вересня 2012 року по серпень 2013 року.

23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 661, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 99139086 від 16 серпня 2012 року, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованість за період з 2 січня 2018 року по 1 лютого 2018 року, у розмірі 59247,33 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 58030,92 грн.; заборгованість за відсотками - 12165,41 грн.; загальна сума, що підлягає стягненню з урахуванням плати приватного нотаріуса, становить 60097,33 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Т.Л. від 29 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60097,33 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., за реєстровим номером 661.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, ухваленим у справі № 752/16614/23, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 611, вчинений 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 60097,33 грн.

Відповідно до даних листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 18 січня 2024 року, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 611, вчиненого 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М., стягнуто з ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 57392,7 грн., які розподілені наступним чином: 46509,49 грн. - заборгованість перед стягувачем, яку перераховано на рахунок АТ «Банк Форвард»; 2000 грн. витрати виконавчого провадження; 6009,73 грн. винагорода приватного виконавця; 2873,48 грн. - кошти, що перебували на депозитному рахунку приватного виконавця, оскільки надійшли після зупинення виконавчого провадження.

В подальшому на рахунок ОСОБА_1 приватним виконавцем перераховано грошові кошти у розмірі 2873,48 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Сільпо-Фуд» від 23 лютого 2024 року, з доходів ОСОБА_1 згідно постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. від 28 листопада 2019 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_2, утримано суми - основний борг на рахунок АТ «Банк Форвард» та витрати на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. у наступних розмірах: витрати на проведення виконавчих дій, утримані на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. - 2000 грн.; -основна винагорода, утримана на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л.- 6009,73 грн.; основний борг, утриманий на рахунок АТ «Банк Форвард» та на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. - 58594,65 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 49711,44 грн., що стягнені з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» в якості основного боргу за кредитним договором № 99139086 від 16 серпня 2012 року, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером 611, вчиненого 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, відтак отримані відповідачем грошові кошти у вказаному розмірі підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Разом з тим, позивачкою не доведено факт завдання їй відповідачами майнової шкоди та немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, у вигляді розладів здоров`я, які спричинили негативні зміни у її житті, внаслідок здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 325,98 грн., інфляційних втрат у розмірі 348,58 грн. не підлягають задоволенню, оскільки, на думку суду, положення ст.625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Позовні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 6009,73 грн. з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у розмірі 49711,44 грн.. В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, відповідно апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майно було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз ст.1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1)набуття майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Оскільки рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, ухваленим у справі № 752/16614/23, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. за реєстровим номером 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» суми заборгованості в розмірі 60097,33 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що отримані АТ «Банк Форвард» на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 49711,44 грн. підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані відпала.

Доводи апелянта в тій частині, що правовідносини сторін виникли із кредитного договору, відповідно до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст.1212 ЦК України, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки в даному випадку має значення, що правові підстави набуття відповідачем АТ «Банк Форвард» 49711,44 грн. на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, відповідно до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 виснував, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове погашення є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України, викладений Верховним Суду у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

При цьому питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед АТ «Банк Форвард» за кредитним договором, укладеним 15 серпня 2012 року, може бути предметом окремого судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що оскільки АТ «Банк Форвард» знаходиться в стадії ліквідації, тому задоволення вимог кредиторів відбувається на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» про повернення коштів, які отримані останнім без достатньої правової підстави.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2-24 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус