Провадження № 2-п/646/116/2025
У Х В А Л А

іменем України

25.12.2025 року суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Глоба М.М., розглянувши заяву представника Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» - Чуменко Максима Миколайовича про перегляд заочного рішення у справі № 646/13912/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науковий дослідний інститут «Укренергомережпроект» про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» через представника звернулось до суду із вказаною заявою.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.12.2025 року вказана заява передана для розгляду судді Глобі М.М.

Ухвалою суду від 02.12.2025 року заяву представника Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» - Чуменко М.М. про перегляд заочного рішення у справі № 646/13912/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науковий дослідний інститут «Укренергомережпроект» про поновлення на роботі - залишено без руху, встановлено десятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до матеріалів справи, заявник отримав в електронному кабінеті копію ухвали суду від 02.12.2025 про залишення позову без руху 03.12.2025 року о 20 год. 50 хв., про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Таким чином, десятиденний строк на усунення недоліків почався з 03.12.2025 року.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суд зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник своїми процесуальними правами не скористався, недоліки, вказані в ухвалі про залишення заяви без руху від 02.12.2025, станом на 24.12.2025 року, не усунув.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач (заявник) не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (заявнику).

Посилаючись на вищевикладене та відповідно до 3 ст.185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про повернення заяви заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 187, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» - Чуменко Максима Миколайовича про перегляд заочного рішення у справі № 646/13912/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науковий дослідний інститут «Укренергомережпроект» про поновлення на роботі - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя