Провадження №2/592/3239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Соляник Є.О.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач) звернулося до суду із позовною заявою і просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідачка) на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 499739442 у розмірі 29260 грн., з яких 5600 грн. сума заборгованості по основному боргу; 20860 грн. - сума заборгованості по процентам; 2800 грн. - неустойка та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 499739442. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 договір викладено у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 286 від 28.05.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 499739442. 27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01 відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 29260 грн., з яких 5600 грн. сума заборгованості по основному боргу; 20860 грн. - сума заборгованості по процентам; 2800 грн. - неустойка. Відповідачка не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, після відступлення права грошової вимоги не здійснювала жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ні на рахунки попередніх кредиторів.

30.10.2025 представником відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через електронну систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати по оплаті послуг адвокатського бюро за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 6000 грн. Заперечення мотивовані тим, що позивачем не надано доказів підписання відповідачкою договору електронним підписом, не долучено докази, що електронний підпис належить саме відповідачці, а також відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Вказував, що позивачем не надано доказів здійснення перерахунку грошових коштів за кредитним договором на рахунок ОСОБА_1 , а також, що вказаний у платіжному дорученні картковий рахунок належить або використовувався останньою. Позивачем не доведено, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024, та у свою чергу, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» мало таке право для його подальшого передання позивачу за договором факторингу 27/0225-01 від 27.02.2025. Зазначив, що стягнення неустойки за кредитним договором у період воєнного стану є незаконним. Умовами договору погоджено строк користування кредитними коштами до 25.04.2024, тому відсутні підстави для нарахування процентів з 25.04.2024, а також після відступлення права вимоги. Посилаючись на Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», зазначив, що кредитний договір було укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому умова договору щодо встановленої денної процентної ставки на рівні 1,44 % та 2,5 % є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування заборгованості по процентам у розмірі 20860 грн. є незаконним.

31.10.2025 через електронну систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив, у які зазначає, що договір позики з позичальником було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб сайті подавала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка використала для підтвердження підписання договору. За умовами договору кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладенні договору, а саме на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачка розрахунок заборгованості належим чином не спростувала та не надала власний розрахунок наявної заборгованості. Відсотки нараховані на умовах та в межах строку договору. Договори факторингу укладені у відповідності до вимог чинного законодавства, є чинними і дійсними. Відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця і таке виконання було б належним.

Згідно позову представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 згідно поданого відзиву просив розгляд справи проводити без участі сторони відповідача.

Заяви, клопотання.

30.10.2025 від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву.

31.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.09.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 01.10.2025.

01.10.2025 через неявку відповідачки розгляд справи відкладено на 15.10.2025.

15.10.2025, 30.12.2025 розгляд справи відкладено на 14.11.2025.

14.11.2025 ухвалою суду витребувано докази, розгляд справи відкладено на 17.12.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом.

26.03.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 499739442, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5600 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (пункт 2.1 Договору) (а.с. 7-18).

Кредитодавець надає позичальнику перший транш в сумі 5600 грн. 26.03.2024 (пункт 2.3 Договору).

Кінцева дата повернення кредиту - 25.04.2029 (пункт 7.3 Договору).

Згідно пункту 5.1 кожен окремий транш за Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 8.2 Договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника.

На момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим Договором базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних (пункту 8.3 Договору).

Для суми кредиту, отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3 Договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна вартість кредиту складає 9800 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4200 грн. та суму кредиту у розмірі 5600 грн. (пункт 8.4 Договору).

За період від дати видачі першого траншу до 25.04.2024 розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 1,44 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 525 відсотків річних (пункт 8.5.2 Договору).

У пункті 15 Договору зазначено реквізити позичальника, зокрема, електронна адреса: та номер телефону НОМЕР_3 .

Договір підписано відповідачкою електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) HSDS.

На виконання умов кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано на картковий рахунок відповідачки зазначений у договорі НОМЕР_2, відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» 26.03.2024 перераховано грошові кошти в сумі 5600 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.03.2024 та довідкою АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» від 28.11.2025 (а.с. 19, 152).

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначених цим договором, строк дії договору до 28.11.2019 (а.с. 123).

31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 22-25).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 286 від 28.06.2024 до Договору факторингу, до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 499739442 від 26.03.2024 (а.с. 127-128).

27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 27-28).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 499739442 від 26.03.2024.

Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 29260 грн., з яких 5600 грн. сума заборгованості по основному боргу; 20860 грн. - сума заборгованості по процентам; 2800 грн. - неустойка.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 26.03.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 499739442 в електронній формі з кінцевою датою повернення кредиту 25.04.2029 на суму 5600 грн. За умовами договору базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, а також передбачено процентну ставку 1,44 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним за період від дати видачі першого траншу до 25.04.2024.

Договір № 499739442 від 26.03.2024 ОСОБА_1 підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором HSDS, у реквізитах договору зазначено номер телефону позичальника НОМЕР_3 та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка також зазначена у відзиві на позовну заяву, а тому доводи про відсутність доказів підписання відповідачкою договору електронним підписом, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору на увагу суду не заслуговують.

Відтак, 26.03.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено Договір кредитної лінії № 499739442 шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та її прийняття (акцепту) другою стороною ( ОСОБА_1 ) у якому сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

На виконання умов кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано на картковий рахунок відповідачки, який зазначений у кредитному договорі грошові кошти у сумі 5600 грн.

Зазначені обставини відповідачкою та її представником не спростовано, зокрема, не надано доказів щодо ненадходження коштів на її рахунок.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та у подальшому додаткові угоди, відповідно до яких до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 499739442 від 26.03.2024.

27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого, право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 499739442 від 26.03.2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Доводи представника відповідачки про недоведення позивачем факту набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до відповідачки за кредитним договором та права його подальшого передання за договором факторингу спростовуються витягами з реєстрів прав вимоги до договорів факторингу, платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів за право вимоги згідно договорів факторингу.

Рішення суду про визнання договорів факторингу недійсним відповідачкою та її представником суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обов`язок і порядок виконання боржником своїх зобов`язань. Неповідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання за кредитним договором, тому доводи представника в цій частин на увагу суду не заслуговують.

Враховуючи надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 доведено, зокрема, розмір заборгованості за тілом кредиту - 5600 грн., що підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по процентам у розмірі 20860 грн., яка згідно наданого ним розрахунку заборгованості розрахована за період з 26.03.2024 по 22.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 %.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості по процентам у розмірі 63875 грн. виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 % представник відповідачки посилається на Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та зазначає, що кредитний договір укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому умова договору щодо встановленої денної процентної ставки на рівні 2,5 % є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування заборгованості по процентам є незаконним.

Згідно пункту 8.3 Договору базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту.

Відповідно до пункту 8.5.2 Договору за період від дати видачі першого траншу до 25.04.2024 розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 1,44 відсотків від суми кредиту.

На момент укладення кредитного договору 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на момент укладення кредитного договору) передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Відтак, з дня укладення договору 18.03.2024 по 21.04.2024 включно відсоткова ставка становила 2,5 % в день, з 22.04.2024 по 19.08.2024 включно відсоткова ставка становила 1,5 % в день, а з 20.08.2024 відсоткова ставка не могла перевищувати 1 % в день.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22) виснував, що суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам, однак не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, що узгоджується в висновком Верховного Суду у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22).

Таким чином, заборгованість по процентам за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 у період з 26.03.2024 по 22.08.2024 включно виходячи із відсоткової ставки у розмірі 1,44 % (пункт 8.5.2 Договору) становить 2419,20 грн. (5600 грн. х 1,44 % х 30 днів), з 26.04.2024 по 19.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1,5 % становить 9744 грн. (5600 грн. х 1,5 % х 116 днів), а з 20.08.2024 по 22.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1 % становить 168 грн. (5600 грн. х 1 % х 3 дні), що у загальному розмірі складає 12331,20 грн., а не 20860 грн., як заявлено позивачем.

При цьому суд звертає увагу, що за умовами договору 25.04.2024 є датою закінчення дисконтного періоду, а не строком користування кредитними коштами, тому доводи представника відповідачки щодо відсутності підстав нарахування відсотків після вказаної дати на увагу суду не заслуговують.

Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Нарахування неустойки за прострочення за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 у розмірі 2800 грн. здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану.

Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки у розмірі 2800 грн. задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 у розмірі 17931,20 грн., з яких: 5600 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 12331,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

Судові витрати.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.

Відтак, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1855,63 грн. (17931 грн. х 3028 грн. : 29260 грн.).

У свою чергу, представник відповідачки просив стягнути з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

На підтвердження розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивачкою надано Договір № б/н/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.10.2025 укладений між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та ОСОБА_1 , Додаток № 1 до Договору № б/н/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 94-95, 96) за умовами яких предметом договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту по справі № 592/14759/25, що перебуває у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. За надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) у розмірі 6000 грн. у строк до набрання судовим рішенням законної сили, у справі, що визначена предметом договору.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

У відповіді на відзив представник позивача вказував на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та такими, що не відповідають критеріям реальності таких втрат та розумності їхнього розміру.

Витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становлять 3678,13 грн. (17931 грн. х 6000 грн. : 29260 грн.)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи - надання адвокатом Калініним С.К. правничої допомоги відповідачці ОСОБА_1 щодо подання відзиву на позовну заяву, сформованого через електронну систему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника відповідачки та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 499739442 від 26.03.2024 у розмірі 17931 грн. 20 коп., з яких: 5600 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 12331 грн. 20 коп. - заборгованість за нарахованими процентами.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 11329 грн. 00 коп. та неустойкою у розмірі 2800 грн. 00 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1855 грн. грн. 63 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2000 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35625014.

Відповідачка - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Олександр ЛИТОВЧЕНКО