ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Свистунової О.В., Ткаченко І.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И Л А:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.04.2002 року він був прийнятий на роботу в СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергопромремонт». 29.05.2021 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. В день звільнення ОСОБА_1 не виплачено: матеріальна допомога на оздоровлення, борг за занижений посадовий оклад, доплату за шкідливі умови праці, не нарахована премія, та надбавка за безперервний час роботи. ОСОБА_1 було надано основну щорічну відпустку з 29 квітня 2021 року по 29 травня 2021 року. 28.04.2021 року ОСОБА_1 подав на ім`я директора заяву про надання матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної основної відпустки. Відповідно до довідки про доходи, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за 2020-2021 рік склала 15428,6 грн. (185143,34:12). На момент звільнення і до теперішнього часу матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки у розмірі 15428,6 грн. не виплачена. Крім того, при зміні в період дії колективного договору величини прожиткового мінімуму, оплата праці працівників підлягає перегляду. Прожитковий мінімум з 01.07.2019 року змінювався неодноразово, однак оплата праці ОСОБА_1 не переглядалась. Починаючи з 01.12.2019 року відповідачем було порушено умови колективного договору та не сплачено ОСОБА_1 22871,76 грн. а саме: 5046,11 грн. за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 (посадовий оклад повинен бути 6822,59 грн., це на 4,71% більше ніж встановлений 6515,04 грн. За цей період позивачем отримано 107136,08 грн. замість 112182,19 грн.); 8258,93 грн. за період 01.07.2020 по 30.11.2020 (оклад повинен був бути 7131 грн. За цей період позивач отримав 87396,15 грн. замість 95655,08 грн.); 9566,72 грн. за період з 01.12.2020 по 30.06.2021 (оклад повинен бути 7368 грн. За цей період позивач отримав 72510,38 грн. замість 82077,10 грн.). За період з 2018 по 2021 роки згідно розрахункових листів, доплата за шкідливі умови праці за роботу в вихідні та святкові дні не проводилась, а саме не було проведено оплату за 200 годин відпрацьованих в цих умовах. Таким чином, доплата за шкідливі умови праці повинна була складати 930 грн. Стаж роботи ОСОБА_1 в енергетиці становить понад 15 років, відповідно до Положення про виплату надбавки за безперервний стаж роботи в енергетиці працівникам ПАТ Донбасенерго П-1, 03-012 розмір щомісячної надбавки до посадового окладу становить 20%. ОСОБА_2 було несплачена премія починаючи з січня 2021 року в розмірі 6633,92 грн. Починаючи з 2018 до 29.05.2021 р. за роботу у вихідні та святкові дні у цей період оплата такої надбавки не проводилась. Згідно розрахункових листів Позивачем було відпрацьовано в такі дні 304 години. Посадовий оклад ОСОБА_1 склав 6515 грн. Відповідно до розрахункових листів у таких умовах ОСОБА_1 відпрацював 304 год. Надбавка за одну години роботи складає 7,75 грн. Таким чином ОСОБА_1 не отримав додатково за безперервний стаж роботи кошти у розмірі 2357,8 грн. Всього ОСОБА_1 на час звільнення не нараховано та не сплачено заробітну плату у розмірі 48222,08 грн.

В зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 48 222,08 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 13 577 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 14 коп. та недоплачену заробітну плату за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2021 року в сумі 12 011 (дванадцять тисяч одинадцять) грн. 78 коп., з утриманням з цих сум податків й інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь держави судовий збір у розмірі 642 (шістсот сорок дві) грн. 66 коп.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення недоплаченої заробітної плати суд першої інстанції виходив з наявності підстав для часткового задоволення позову.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення недоплаченої заробітної плати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_3 виконував обов`язки вогнетривника 4 розряду майстерної ділянки першої групи з ремонту теплової ізоляції і обмурівки енергоустаткування №3 СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» в період з 11.04.2002 року до 29.05.2021 року, що підтверджується записами з його трудової книжки.

29.05.2021 року ОСОБА_3 був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

28.05.2021 року ОСОБА_3 були виплачені належні розрахункові суми в розмірі 44029,22 грн. з них: компенсація за невикористану відпустку 5 днів - 2473,10 грн.; компенсація за невикористану відпустку 11 днів - 5440,82 грн.; вихідна допомога 36046,56 грн.; компенсація за невчасно виплачену заробітну плату 68,74 грн., що вбачається з розрахункового листка.

З 29 квітня 2021 року позивачу була надана відпустка тривалістю 28 календарних днів, матеріальна допомога на оздоровлення не була виплачена, що підтверджується розрахунковими листами за квітень, травень, червень 2021 року.

У СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» з 2019 року діє Колективний договір на 2019-2021 роки.

Пунктом 5.35 Колективного договору Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019-2021 роки, зареєстрованого в УСЗН Слов`янської РДА № 13 від 22 лютого 2019 року передбачено виплачувати Працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати Працівника за попередній календарний рік роботи в Товаристві. Розмір і порядок розрахунку матеріальної допомоги визначені в Положенні про оплату і стимулювання праці працівників, що діє в ПАТ «Донбасенерго». Матеріальну допомогу на оздоровлення надавати разом з безперервною частиною щорічної відпустки тривалістю не меншою за 14 календарних днів на підставі відповідної заяви Працівника. Матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам, які пропрацювали в Товаристві не менше одного року.

Пунктом 5.2 Колдоговору визначено необхідність забезпечити протягом дії Колдоговору поетапне підвищення заробітної плати з урахуванням макроекономічних показників, визначених Урядом України, умов конкурентного ринку праці, власних фінансових ресурсів, збалансованих виробничих і фінансово-економічних показників Товариства, але не нижче норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Пункт 5.3 вводити нові або змінювати діючі умови оплати праці, встановлювати доплати і надбавки, системи преміювання за погодженням з Профкомом. При погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат, повідомляти про це Працівників не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Пункт 5.4 Формування схеми тарифних ставок, посадових (місячних) окладів проводити відповідно до Закону України «Про оплату праці», Генеральної, Галузевої угод на основі тарифної ставки (місячного окладу) Працівника, що виконує некваліфіковану роботу і міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок, посадових (місячних) окладів, мінімальна величина яких не може бути нижчою ніж передбачено Галузевою угодою.

Пункт 5.5 Мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу, встановити на рівні не менше: з 01.07.2019 року 168 % законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зміні в період дії Колективного договору величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оплата праці Працівників підлягає перегляду з часу вступу в дію Закону України, яким встановлено нову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 5.6 Місячні тарифні ставки робітникам визначати шляхом помноження мінімальної тарифної ставки Працівника, що виконує некваліфіковану роботу, на розрахункові коефіцієнти, передбачені цим Колдоговором.

Пункт 5.13 Схеми посадових окладів для оплати праці керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців встановлювати відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оплату праці», виходячи з визначених цим Колдоговором розрахункових коефіцієнтів і тарифної ставки робітника І-го розряду.

Тарифну ставку (місячний оклад) робітника І-го розряду визначати шляхом множення мінімальної тарифної ставки робітника, який виконує некваліфіковану роботу, встановлену відповідно до п. 5.5 цього Колдоговору, на розрахункові коефіцієнти, зокрема для персоналу основної діяльності 1,25.

Пункт 5.21 Перегляд чинних і встановлених нових посадових окладів, тарифних ставок здійснювати з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Розмір заробітної плати встановлювати в залежності від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його роботи та господарської діяльності підприємства.

Як вже було зазначено вище, Колективним договором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019-2021 роки встановлено, що для вирахування тарифної ставки (місячного окладу) для посади «вогнетривник» 4 розряду застосовуються коефіцієнти від 1,69-2,31 (Додаток 2, Схема 2-3-1).

При цьому жодними нормами не визначено чітко який саме розрахунковий коефіцієнт в межах зазначеного діапазону має застосовуватись для посади позивача «вогнетривник» 4 розряду.

Навпаки, пунктом 5.14 Колдоговору визначено: «Конкретні посадові оклади керівникам, професіоналам, фахівцям, та технічним службовцям встановлювати в межах схеми відповідно до займаної посади і кваліфікацією працівника. За результатами атестації, оцінки діяльності працівників, посадові оклади можуть бути змінені в межах існуючої схеми посадових окладів за відповідною посадою».

Тобто чіткі розмежування розрахункових коефіцієнтів, будь то за посадою, за розрядом, групою тощо, згідно наданих суду матеріалів, відсутні.

Із вказаного слідує, що розрахунковий коефіцієнт, що застосовується для визначення тарифної ставки посади, може варіюватися у визначеному діапазоні, тобто не менше 1,69 та не більше 2,31.

За період із грудня 2019 року по червень 2021 року позивачу встановлено посадовий оклад в розмірі 6515 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.12.2019 до 30.11.2020 - 2197 грн.

Із зазначеного розрахуємо коефіцієнт, який застосовувався Товариством при обчисленні посадового окладу позивача:

2197*168%=3690,96 грн (мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу);

3690,96*1,25 = 4613,7 грн (тариф ставка (місячний окладу) робітника І-го розряду);

6515/4613,7 = 1,41 (коефіцієнт, який застосовувався підприємством при обчисленні посадового окладу позивача на посаді вогнетривника 4 розряду за період із грудня 2019 року по листопад 2020 року включно).

За період з грудня 2020 року по червень 2021 року; посадовий оклад: 6515 грн., прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2270 грн.

Коефіцієнт: 2270 *168%=3813,6; 3813,6*1,25=4767; 6515/4767=1,37.

З огляду на наведене вбачається, що починаючи з грудня 2019 року розрахунковий коефіцієнт, який застосовувало підприємство при обчисленні позивачу посадового окладу (тарифної ставки) вийшов за межі встановленого Колдоговором діапазону, зокрема за межі мінімального розрахункового коефіцієнта, який може застосовуватись при обчисленні тарифної ставки працівнику на посаді «вогнетривник» 4 розряду.

Судом також встановлено, що 31.10.2019 року за № 161к директором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» видано наказ «Про умови оплати працівників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт»» з 01.11.2019 року. Згідно з п. 1 Наказу встановлено з 01.11.2019 мінімальну тарифну ставку (місячний оклад) працівника, який виконує просту, некваліфіковану роботу у всіх галузях діяльності ПАТ «Донбасенерго», в розмірі 3372 грн. Також пп. 3.1 п. 3 Наказу, схеми посадових окладів для керівників, професіоналів, спеціалістів та технічних службовців наказано встановити відповідно до ст. 6 Закону України «Про оплату праці» та п. 5.6 Колективних договорів на 2019-2021 роки, виходячи з прийнятих розрахункових коефіцієнтів та тарифної ставки працівника 1-го розряду, яка з 01.11.2019 становить для персоналу основної діяльності 4215 грн.

Тобто, вказаним наказом керівництва підприємства встановлено визначену мінімальну тарифну ставку, з якої належить вираховувати, починаючи з 01.11.2019 посадовий оклад працівникам підприємства, без прив`язки до законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як зазначено в п. 5.5 Колективного договору.

Та враховуючи, що прожитковий мінімум для працездатних осіб систематично переглядається Урядом країни та збільшується, виданням вказаного вище наказу № 161к керівництво підприємства зменшило розміри виплат, належних працівникам, тим самим погіршило умови оплати праці.

Відповідно до п. 5.3 Колективного договору, при погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат визначено повідомляти про це Працівників, не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Здійснюючи розрахунок недоплаченої позивачу тарифної ставки, суд керується положеннями Колективного договору підприємства на 2019-2021 роки, при цьому, визначаючи суму недоплати, з огляду на відсутність доказів щодо того, що позивачу, працюючому на посаді «вогнетривник» 4 розряду, було визначено конкретний розрахунковий коефіцієнт для обчислення посадового окладу, а також не маючи відповідних повноважень оцінювати діяльність працівника, суд бере за основу мінімальний розрахунковий коефіцієнт, визначений Додатком 2, Схема 2-3-1, Колективного договору 1,69.

Так, з огляду на зменшення з грудня 2019 року значення розрахункового коефіцієнту для обчислення тарифної ставки нижче за встановлений мінімальний рівень, вирахуємо посадовий оклад, який мав нараховуватись позивачу згідно положень Колдоговору у визначені періоди.

Період недоплати: грудень 2019 - листопад 2020 року; визначений відповідачем посадовий оклад: 6515 грн.; прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2197 грн.; посадовий оклад згідно Колдоговору: 2197*168%=3690,96; 3690,96*1,25=4613,7; 4613,7*1,69=7 797,53 грн.

Період недоплати: грудень 2020 - червень 2021 року; визначений відповідачем посадовий оклад: 6515 грн; прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2270 грн.; посадовий оклад згідно Колдоговору: 2270*168%=3813,6; 3813,6*1,25=4767; 4767*1,69=8 056,23 грн.

Дослідивши надані позивачем розрахункові листки, судом встановлено наступне:

грудень 2019 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 166; кількість фактично відпрацьованих годин: 166; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 6515 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; недоплата: 7797,53 - 6515 = 1 282,53 грн.;

березень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 168; кількість фактично відпрацьованих годин: 168; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 6515 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; недоплата: 7797,53 - 6515 = 1 282,53 грн.;

травень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 151; кількість фактично відпрацьованих годин: 151; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 6515 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; недоплата: 7797,53 - 6515 = 1 282,53 грн.;

липень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 184; кількість фактично відпрацьованих годин: 152; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 5381,96 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 7797,53/184*152=6441,44 грн.; недоплата: 6441,44 5381,96 = 1059,48 грн.;

серпень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 160; кількість фактично відпрацьованих годин: 144; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 5863,50 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 7797,53/160*144=7017,78 грн.; недоплата: 7017,78 5863,50 = 1154,28 грн.;

вересень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 176; кількість фактично відпрацьованих годин: 32; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 1184,55 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 7797,53/176*32=1417,73 грн.; недоплата: 1417,73 1184,55 = 233,18 грн.;

жовтень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 167; кількість фактично відпрацьованих годин: 88; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 3433,05 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 7797,53/167*88=4108,88 грн.; недоплата: 4108,88 3433,05 = 675,83 грн.;

листопад 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 168; кількість фактично відпрацьованих годин: 168; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 6515 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 7797,53 грн.; недоплата: 7797,53 - 6515 = 1 282,53 грн.;

грудень 2020 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 174; кількість фактично відпрацьованих годин: 174; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 6515 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 8 056,23 грн.; недоплата: 8 056,23 - 6515 = 1 541,23 грн.;

січень 2021 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 151; кількість фактично відпрацьованих годин: 80; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 3451,66 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 8 056,23 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 8 056,23 /151*80=4268,20 грн.; недоплата: 4268,20 3451,66 = 816,54 грн.;

березень 2021 року: встановлений підприємством оклад: 6515 грн.; кількість годин за графіком: 176; кількість фактично відпрацьованих годин: 160; нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 5922,73 грн.; вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 8056,23 грн.; оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин: 8056,23 /176*160=7323,85 грн.; недоплата: 7323,85 5922,73 = 1401,12 грн.

Інші розрахункові листки за період 01.12.2019 по 30.06.2021 судом не досліджені, оскільки або не були надані позивачем (за січень-лютий 2020 року, квітень 2020 року, червень 2020 року, квітень 2021 року) або не придатні до прочитання (за лютий 2021 року, травень 2021 року).

За підсумком, фактична недоплата позивачу тарифної ставки відповідно до схеми, визначеної Колективним договором, за період з 01.12.2019 по 30.06.2021 становить: 12 011,78 грн. (1 282,53 + 1 282,53 + 1 282,53 + 1059,48 + 1154,28 +233,18 + 675,83 + 1 282,53 + 1 541,23 + 816,54 + 1401,12 ).

Мотиви, якими керується апеляційний суд

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 13 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно з ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша статті 21 КЗпП України), що обов`язок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, відповідно до якої, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до загальних приписів ЦПК України тягар доказування покладається на відповідача.

Згідно позовної заяви період, за який позивачу не вірно було розрахвано посадовий оклад - з 01.12.2019 по 30.06.2021.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України, системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, професійні стандарти та кваліфікаційні характеристики (за відсутності професійних стандартів).

Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або органом, уповноваженим власником, згідно з професійними стандартами за погодженням із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). За відсутності професійних стандартів таке віднесення може здійснюватися згідно з кваліфікаційними характеристиками.

Колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

Вказане також узгоджується зі ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

У СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» з 2019 року діє Колективний договір на 2019-2021 роки.

Пунктом 5.2 Колдоговору визначено необхідність забезпечити протягом дії Колдоговору поетапне підвищення заробітної плати з урахуванням макроекономічних показників, визначених Урядом України, умов конкурентного ринку праці, власних фінансових ресурсів, збалансованих виробничих і фінансово-економічних показників Товариства, але не нижче норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Пункт 5.3 вводити нові або змінювати діючі умови оплати праці, встановлювати доплати і надбавки, системи преміювання за погодженням з Профкомом. При погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат, повідомляти про це Працівників не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Пункт 5.4 Формування схеми тарифних ставок, посадових (місячних) окладів проводити відповідно до Закону України «Про оплату праці», Генеральної, Галузевої угод на основі тарифної ставки (місячного окладу) Працівника, що виконує некваліфіковану роботу і міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок, посадових (місячних) окладів, мінімальна величина яких не може бути нижчою ніж передбачено Галузевою угодою.

Пункт 5.5 Мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу, встановити на рівні не менше: з 01.07.2019 року 168 % законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зміні в період дії Колективного договору величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оплата праці Працівників підлягає перегляду з часу вступу в дію Закону України, яким встановлено нову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 5.6 Місячні тарифні ставки робітникам визначати шляхом помноження мінімальної тарифної ставки Працівника, що виконує некваліфіковану роботу, на розрахункові коефіцієнти, передбачені цим Колдоговором.

Пункт 5.13 Схеми посадових окладів для оплати праці керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців встановлювати відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оплату праці», виходячи з визначених цим Колдоговором розрахункових коефіцієнтів і тарифної ставки робітника І-го розряду.

Тарифну ставку (місячний оклад) робітника І-го розряду визначати шляхом множення мінімальної тарифної ставки робітника, який виконує некваліфіковану роботу, встановлену відповідно до п. 5.5 цього Колдоговору, на розрахункові коефіцієнти, зокрема для персоналу основної діяльності 1,25.

Пункт 5.21 Перегляд чинних і встановлених нових посадових окладів, тарифних ставок здійснювати з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Розмір заробітної плати встановлювати в залежності від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його роботи та господарської діяльності підприємства.

Як вже було зазначено вище, Колективним договором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019-2021 роки встановлено, що для вирахування тарифної ставки (місячного окладу) для посади «вогнетривник» 4 розряду застосовуються коефіцієнти від 1,69-2,31 (Додаток 2, Схема 2-3-1).

При цьому жодними нормами не визначено чітко який саме розрахунковий коефіцієнт в межах зазначеного діапазону має застосовуватись для посади позивача «вогнетривник» 4 розряду.

Навпаки, пунктом 5.14 Колдоговору визначено: «Конкретні посадові оклади керівникам, професіоналам, фахівцям, та технічним службовцям встановлювати в межах схеми відповідно до займаної посади і кваліфікацією працівника. За результатами атестації, оцінки діяльності працівників, посадові оклади можуть бути змінені в межах існуючої схеми посадових окладів за відповідною посадою».

Тобто чіткі розмежування розрахункових коефіцієнтів, будь то за посадою, за розрядом, групою тощо, згідно наданих суду матеріалів, відсутні.

Із вказаного слідує, що розрахунковий коефіцієнт, що застосовується для визначення тарифної ставки посади, може варіюватися у визначеному діапазоні, тобто не менше 1,69 та не більше 2,31.

Починаючи з грудня 2019 року розрахунковий коефіцієнт, який застосовувало підприємство при обчисленні позивачу посадового окладу (тарифної ставки) вийшов за межі встановленого Колдоговором діапазону, зокрема за межі мінімального розрахункового коефіцієнта, який може застосовуватись при обчисленні тарифної ставки працівнику на посаді «вогнетривник» 4 розряду.

Встановлено, що 31.10.2019 року за № 161к директором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» видано наказ «Про умови оплати працівників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт»» з 01.11.2019 року. Згідно з п. 1 Наказу встановлено з 01.11.2019 мінімальну тарифну ставку (місячний оклад) працівника, який виконує просту, некваліфіковану роботу у всіх галузях діяльності ПАТ «Донбасенерго», в розмірі 3372 грн. Також пп. 3.1 п. 3 Наказу, схеми посадових окладів для керівників, професіоналів, спеціалістів та технічних службовців наказано встановити відповідно до ст. 6 Закону України «Про оплату праці» та п. 5.6 Колективних договорів на 2019-2021 роки, виходячи з прийнятих розрахункових коефіцієнтів та тарифної ставки працівника 1-го розряду, яка з 01.11.2019 становить для персоналу основної діяльності 4215 грн.

Тобто, вказаним наказом керівництва підприємства встановлено визначену мінімальну тарифну ставку, з якої належить вираховувати, починаючи з 01.11.2019 посадовий оклад працівникам підприємства, без прив`язки до законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як зазначено в п. 5.5 Колективного договору.

Та враховуючи, що прожитковий мінімум для працездатних осіб систематично переглядається Урядом країни та збільшується, виданням вказаного вище наказу № 161к керівництво підприємства зменшило розміри виплат, належних працівникам, тим самим погіршило умови оплати праці.

Відповідно до п. 5.3 Колективного договору, при погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат визначено повідомляти про це Працівників, не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Тож, враховуючи наведені обставини, здійснюючи розрахунок недоплаченої позивачу тарифної ставки, суд першої інстанції керуючись положеннями Колективного договору підприємства на 2019-2021 роки, при цьому, визначаючи суму недоплати, з огляду на відсутність доказів щодо того, що позивачу, працюючому на посаді «вогнетривник» 4 розряду, було визначено конкретний розрахунковий коефіцієнт для обчислення посадового окладу, а також не маючи відповідних повноважень оцінювати діяльність працівника, вірно взяв за основу мінімальний розрахунковий коефіцієнт, визначений Додатком 2, Схема 2-3-1, Колективного договору 1,69.

Враховуючи зазначене, дослідивши надані позивачем розрахункові листки, з огляду на зменшення з грудня 2019 року значення розрахункового коефіцієнту для обчислення тарифної ставки нижче за встановлений мінімальний рівень, судом першої інстанції вірно визначено фактичну недоплату позивачу тарифної ставки відповідно до схеми, визначеної Колективним договором.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо незгоди із висновками суду першої інстанції, які, на його думку, не відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів відхиляє, оскільки такі жодним чином не спростовують правильних висновків суду.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: