ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2272/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №391/469/20 Категорія: 302090000 Червонописький В.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіКарпенко О. В., Сіренко Ю. В.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 (повний текст складено 04.12.2020, суддя в суді першої інстанції Червонописький В. С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , неповнолітньої ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, ФГ «Савченко О. М.», про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернулася до суду з позовом у цій справі з позовними вимогами про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 24 червня 2010 року в редакції, викладеній у позовній заяві.

Свої вимоги мотивувала тим, що 24 червня 2010 року між нею та Компаніївською РДА укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач прийняла у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 66,2379 га, розташовану на території Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на 10 років.

20 серпня 2010 року зазначений договір оренди зареєстровано Компаніївським відділом Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 35.

Згідно з пунктом 8 договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання вимог статті 33 ЗУ «Про оренду землі» 04 червня 2020 року позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області як правонаступника Компаніївської РДА та нового розпорядника спірної земельної ділянки з листом-повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини та долучила проєкт відповідної додаткової угоди.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в термін до 04 липня 2020 року повинно було відреагувати на лист-повідомлення у визначений законом спосіб, але станом на 18 серпня 2020 року відповіді так і не було.

Позивач вважала, що вона належним чином виконувала договірні зобов`язання, своєчасно письмово повідомила про намір продовжити дію договору оренди та скористалася переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення новому розпоряднику земельної ділянки листа-повідомлення, а тому відповідач ухиляється від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав.

Компаніївський районний суд Кіровоградської області рішенням від 30 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив з мотивів того, що до закінчення строку дії договору оренди землі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з технічних причин, що виникли в автоматизованій системі, не надало заперечень щодо поновлення спірного договору оренди землі, а також не приймало рішення про припинення права оренди. Після усунення технічних недоліків позивач ОСОБА_1 була повідомлена про необхідність укладення договору оренди на нових умовах, зокрема, щодо строку дії договору, розміру орендної плати, а також надання необхідного пакета документів.

На момент звернення до суду ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не надало заперечень щодо поновлення договору оренди. Затримка у наданні відповіді була зумовлена об`єктивними причинами. Спірна земельна ділянка іншому орендарю не передавалася, а процедура узгодження істотних умов договору ще не була завершена. Отже, відсутнє порушення прав ОСОБА_1 з боку ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Суд першої інстанції також зауважив, що право на укладення договору оренди відповідної земельної ділянки може мати інша особа, яка претендує на її оренду поряд із позивачем, однак такої особи (іншого орендаря) немає. ОСОБА_1 не довела порушень з боку орендодавця щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, а тому відсутні підстави для захисту переважного права позивача на поновлення договору оренди з підстав, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 ЗУ «Про оренду землі»

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала у січні 2021 року апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги.

Скаржник наголошує на тому, що, керуючись пунктом 8 договору оренди землі та статтею 33 ЗУ «Про оренду землі», вона 04.06.2020 направила відповідачу Лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди до договору землі, який був зареєстрований відповідачем за № Д-9492/0/16-20 від 04.06.2020.

У відповідності до ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції яка діяла на час виникнення правовідносин між сторонами), орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст. ЗЗ Закону України "Про оренду землі").

Враховуючи зазначені норми, відповідач в термін до 04.07.2020 мав відреагувати на лист-повідомлення у визначений законом спосіб, але на момент подачі позову до суду 18.08.2020 жодної відповіді від відповідача на адресу позивачки так і не надходило, крім того були відсутні відомості щодо розгляду даного листа-повідомлення взагалі.

Не погоджується з висновками з висновками суду першої інстанції щодо об`єктивних причин у затримці надання відповіді, оскільки судом встановлено, що лист-повідомлення відповідач отримав 04.06.2020, а автоматизована система припинила свою роботу з невстановлених причин, лише 17.06.2020, тобто у відповідача було 13 днів для розгляду листа-повідомлення та надання відповіді.

Стверджує, що на момент звернення до суду ОСОБА_1 не було відомо про остаточний розгляд її листа. З урахуванням зазначеного, вважає, що права позивача щодо поновлення договору оренди землі були порушені відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Речиць В. В. просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги. Вказав, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, визначивши, що відповідач не надав позивачу заперечень щодо поновлення договору оренди та на період розгляду клопотання відповідачем існували об`єктивні причини затримки відповіді, спірна земельна ділянка не передавалася в оренду іншому орендареві та на час судового розгляду процедура узгодження істотних умов спірного договору оренди землі не завершилась (а.с.1-4 том 2).

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 17 червня 2021 року залучив до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 19 жовтня 2021 року залучив до участі у справі ОСОБА_4 як правонаступника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 17 травня 2022 року зупинив провадження у справі до залучення правонаступників ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 25 листопада 2024 року залучив до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 , законними представниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 15 січня 2025 року залучив до участі у справі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ФГ «Савченко О. М.» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Даний перегляд в апеляційному порядку здійснюється після скасування постановою ВС від 22.10.2025 постанови Кропивницького апеляційного суду від 13.02.2025 та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 24 червня 2010 року між Компаніївською РДА та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач прийняла у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 66,2379 га, розташовану на території Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на 10 років. Цей договір 20 серпня 2010 року зареєстровано Компаніївським відділом ДП «Центр ДЗК», про що вчинено запис у Державному реєстрі земель за № 35 (том 1, а. с. 1014).

У пункті 8 договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» до чинного законодавства були внесені зміни, відповідно до яких з 01 січня 2013 року розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності визначено Державне агентство земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Згідно з підпунктом 31 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» до основних завдань Держгеокадастру віднесено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення у межах, визначених Земельним кодексом України (далі ЗК України), безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до статті 122 ЗК України наділене повноваженнями з передання у власність або користування для всіх потреб земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

04 червня 2020 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення разом з проєктом додаткової угоди до договору оренди землі (том 1, а. с. 17, 18).

У цьому листі-повідомленні, який ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області зареєструвало 04 червня 2020 року за № Д-9492/0/16-20, ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 8 договору оренди землі, статтю 33 Закону України «Про оренду землі» та частину четверту статті 122 ЗК України, просила поновити договір оренди землі від 24 червня 2010 року на той же термін шляхом укладання додаткової угоди про поновлення дії договору оренди, долучивши такі документи: додаткову угоду 3 примірники.

Згідно з інформацією Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати орендної плати з фізичних осіб по Губівській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області (том 1, а. с. 19).

10 вересня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області направило ОСОБА_1 лист-узгодження істотних умов договору оренди землі, в якому повідомило, що розглянуло лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та з метою узгодження істотних умов у межах строку, визначеного Законом України «Про оренду землі», за договором, зареєстрованим 20 серпня 2010 року за № 35, запропонувало надати інформацію щодо наявного витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, агрохімічний паспорт поля та належні докази на підтвердження своєчасної сплати орендної плати (квитанції, платіжні доручення) за період дії договору, а також узгодити істотні умови договору оренди землі у частині встановлення розміру орендної плати на рівні 12 % від нормативної грошової оцінки землі на рік, продовження строку його дії на 7 років.

Також орендарю повідомлено, що з метою приведення договору оренди землі у відповідність до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220 (з урахуванням змін, внесених згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 890), фіксації у договорі оренди якісних показників характеристик ґрунтового покриву земельної ділянки на момент укладання додаткової угоди, необхідне встановлення сторонами стану якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки, узгодження питання щодо виготовлення агрохімічного паспорта поля (том 1, а. с. 42, 43).

На обґрунтування причин зволікання розгляду звернення ОСОБА_1 від 04 червня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надало лист від 17 листопада 2020 року, у якому зазначено таке:

на час звернення ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0» існувала не технічна несправність, а була відсутня функція реєстрації наказів (листів) «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ», у зв`язку з чим неможливо було зареєструвати накази (листи) СГ щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення із 17 червня 2020 року до 20 липня 2020 року включно;

щодо причин тривалої затримки надання відповіді ОСОБА_1 , то це обумовлено викладеним вище та великим обсягом документації, яка зібралася за період, коли мала місце відсутність функції реєстрації наказів (листів) «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ» в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0», що підлягали реєстрації;

після відновлення функціонування реєстрації наказів (листів) «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ» в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0», у порядку черговості, реєструвалася відповідна документація щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, у тому числі й лист-узгодження істотних умов договору оренди землі від 10 вересня 2020 року № Д-9496/0-183/0/17-20 (том 1, а. с. 60, 61).

У період до набрання законної сили рішенням Компанійського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року у цій справі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вчинено дії щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Листом-повідомленням від 16 грудня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області проінформувало ОСОБА_1 , що розглянуло її лист-погодження від 10 грудня 2020 року (стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки строком на 7 років та встановлення розміру орендної плати на рівні 12 % від нормативної грошової оцінки землі) та повідомляє, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області передало вказану земельну ділянку у комунальну власність відповідному органу місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави для задоволення звернення ОСОБА_1 (том 1, а. с. 31, 32).

Наказом від 04 грудня 2020 року № Ю-ОТГ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області передало у комунальну власність Компаніївської селищної ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 3926,1415 га, в тому числі земельну ділянку, площею 66,2379 га, кадастровий номер :02:000:0551 (том 1, а. с. 114, 115).

Після ухвалення у цій справі рішення Компанійського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року, до набрання ним законної сили, спірну земельну ділянку, площею 66,2379 га, кадастровий номер :02:000:0551, було поділено на 24 земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:5273, площею 1,5275 га, приватна власність; :02:000:5274, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5275, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5276, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5277, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5278, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5279, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5280, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5281, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5282, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5283, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5284, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5285, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5286, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5287, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5288, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5289, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5290, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5291, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5292, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5293, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5294, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:5295, площею 2,0 га, приватна власність; :02:000:9053, площею 20,7104 га, державна власність.

Згодом зазначені земельні ділянки було об`єднано в земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:5305, площею 11,5275 га; :02:000:5306, площею 10,0 га; :02:000:5307, площею 12,0 га; :02:000:5308, площею 10,0 га.

Залишились незмінними земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:9053, площею 20,7104 га, державна власність, та :02:000:5284, площею 2,0 га, приватна власність ОСОБА_2 .

Спірна земельна ділянка, площею 66,2379 га, колишній кадастровий номер :02:000:0551, перебувала у приватній власності двох осіб ОСОБА_2 (площею 45,5275 га) та ОСОБА_4 (яка за договорами купівлі-продажу від 21 липня 2021 року придбала 11 земельних ділянок, які згодом були об`єднані в одну земельну ділянку, площею 20,7104 га, кадастровий номер :02:000:0487).

13 серпня 2021 року земельна ділянка, площею 20,7104 га, кадастровий номер :02:000:0487, утворена шляхом об`єднання раніше сформованих 11 земельних ділянок (за рахунок поділеної та перенесеної до архівного шару земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9053), на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 20,7104 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією, наданою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 04 березня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (том 2, а. с. 28).

04 травня 2022 року приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Куценко І. В. завела спадкову справу № 12/2022 щодо майна померлої ОСОБА_4 (том 2, а. с. 78100).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 липня 2023 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (внучка спадкодавця ОСОБА_4 ), стала власником земельної ділянки, площею 20,7104 га, кадастровий номер :02:000:0487 (том 2, а. с. 195).

Аргументуючи про порушення переважного права позивача, як орендаря, на укладення договору оренди землі на новий строк у зв`язку з ігноруванням власником землі звернення щодо продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав, позивачем подано позов про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Предметом позову у цій справі є вимоги ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, загальною площею 66,2379 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 24 червня 2010 року між позивачем та Компаніївською РДА.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним ЗУ «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, ЗУ «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються ЗУ «Про оренду землі».

У статті 1 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 19 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

За змістом статей 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди землі від 24 червня 2010 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Сторони погодили укладення договору оренди землі від 24 червня 2010 року строком на 10 років з моменту його державної реєстрації, тобто до 20 серпня 2020 року.

До закінчення строку дії договору, а саме 04 червня 2020 року, позивач ОСОБА_1 направила ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі та додала проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 24 червня 2010 року.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 ЗУ «Про оренду землі».

Так, відповідно до приписів статті 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент звернення позивача із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина друга статті).

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору (частина третя статті).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина одинадцята статті).

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 ЗУ «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини другап`ята статті 33 ЗУ «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 12 лютого 2025 року у справі № 137/1326/23.

Для застосування положень частин першої-п`ятої статті 33 ЗУ «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: 1) орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; 2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена у наведеній нормі, можлива лише за умови дотримання встановлених такою нормою процедури та строків, і для продовження договірних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах.

Порушенням переважного права на поновлення строку дії договору оренди є не тільки факт чи спроба укладення договору з іншим орендарем, а і недобросовісна поведінка орендодавця, що проявляється, зокрема, у явному зволіканні в укладенні додаткової угоди, безпідставності та необґрунтованості заперечень щодо поновлення договору (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 912/3349/18).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала своє право на укладення додаткової угоди до договору оренди землі дотриманням правил частин першоїп`ятої статті 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо поновлення договору оренди землі, предметом спору не було переважне право на укладення договору оренди, а визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у зв`язку з наявністю зволікання ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з укладенням такої угоди.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 33 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Отже, частина восьма статті 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлює строк, зі спливом якого право сторони на поновлення договору оренди вважатиметься порушеним у випадку відмови або зволікання іншої сторони з укладенням додаткової угоди (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21).

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди (пункти 68, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16).

У частині другій статті 16 ЦК України передбачено, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення.

Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу.

При вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до нього, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 ЗУ «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

Отже, якщо орендодавець не розглянув звернення орендаря у місячний строк, як у даному випадку, вимоги орендаря про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі є своєчасним та належним способом захисту порушеного права на продовження орендних правовідносин з причин наявності протиправного порушення переважного права орендаря власником землі.

Відтак апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у даній справі, а обраний позивачем спосіб захисту ефективним, як такий, що належним чином поновить порушене право позивача.

Так 29 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 378/596/16- ц та вказала, що при вирішенні спорів щодо поновлення договору шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.

Водночас не можливо погодитися з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскарженому рішенні від 30.11.2020, про відхилення позовних вимог з підстав того, що до закінчення строку дії договору оренди землі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (попередній власник спірної земельної ділянки) з технічних причин (недоліки роботи комп`ютеризованої системи), які місцевий суд кваліфікував як об`єктивні перешкоди, не надало заперечень щодо поновлення спірного договору оренди землі, а після усунення технічних недоліків позивач була повідомлена про необхідність укладення договору оренди на нових умовах, з урахуванням такого.

Стаття 8 Конституції України визначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства включено верховенство права, а ч.1 ст.10 ЦПК України передбачає, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У доповіді, схваленій Венеційською Комісією на 86му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), елементами поняття «Верховенство права» є: 1) законність; 2) юридична визначеність; 3) заборона свавілля; 4) доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами; 5) дотримання прав людини; 6) заборона дискримінації та рівність перед законом.

З аналізу складових зазначеного поняття слід дійти висновку про те, що вирішуючи спір та керуючись принципом верховенства права, суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

За обставин цієї справи мало місце втручання з боку власника земельної ділянки в право позивача на продовження орендних правовідносин щодо спірної земельної ділянки у переважному порядку перед іншими особами, що могли б претендувати на оренду такого майна, у зв`язку з несвоєчасним розглядом запропонованого орендарем проекту додаткової угоди до договору оренди землі.

При цьому така затримка мотивувалася технічними труднощами у роботі системи документообігу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, однак управління не надало суду доказів того, що такі труднощі об`єктивно не давали змогу своєчасно повідомити орендаря про виниклу затримку та необхідність продовження строків розгляду її звернення.

Апеляційний суд враховує, що реалізація приватного права не може залежати від належного технічного функціонування комп`ютеризованих систем у державних органах, як і те, що негативні наслідки у зв`язку з технічними збоями в таких системах, покладаються на приватну особу, адже такі висновки суперечитимуть засадничим принципам верховенства права.

Так стаття 3 Конституції України декларує, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 3 ЦК України встановлює принцип добросовісності у цивільних правовідносинах, за яким кожен із суб`єктів зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб.

Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За вказаних обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором та своєчасного звернення до орендодавця з листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до такого договору.

Закон України «Про оренду землі» не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту додаткової угоди.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вказав про відсутність порушеного права позивача з посиланням на те, що процедура узгодження істотних умов спірного договору не завершилась та спірна земельна ділянка не передавалась в оренду іншому орендареві.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону, як особа, що дотрималася відповідної процедури та порядку для продовження орендних правовідносин.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом було надано проект додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди, який не був розглянутий відповідачем у місячний строк після її звернення щодо продовження дії договору.

Наказ про припинення права оренди на підставі спірного договору відповідачем не видавався, предмет оренди після закінчення строку дії договору не був переданий орендодавцю за актом приймання-передачі.

Відтак є доведеними факти належного виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, дотримання нею строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення (продовження) договору оренди землі від 24.06.2010 на новий строк, за відсутності протягом одного місяця повідомлення орендодавця про наявність заперечень чи відмову в укладенні договору на новий строк, зміну його умов, продовження користування предметом оренди після закінчення дії договору з боку позивача, сплату орендної плати за користування спірною земельною ділянкою.

Отже суд першої інстанції не врахував, що орендодавець у місячний термін не повідомив орендаря про результати розгляду надісланого листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, направив лист-узгодження істотних умов договору оренди землі лише 10.09.2020, після закінчення строку дії договору протягом місяця не висловив свої заперечення проти поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку, передбаченому частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа- повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем проект додаткової угоди до договору оренди землі є підставою для висновку про доведеність порушеного права позивача на продовження орендних правовідносин, що спростовує протилежні висновки суду першої інстанції у справі.

Апеляційний суд враховує, що з пояснень відповідачів ОСОБА_2 та представника неповнолітньої ОСОБА_3 , які були залучені як правонаступники відповідача ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області, вбачається, що у зв`язку з поділом земельної ділянки, яка була предметом договору оренди, та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, відбулася зміна земельної ділянки та її площі, припинилося існування спірної земельної ділянки в дійсних межах, однак зазначені обставини не можуть перешкоджати захисту порушеного права позивача на поновлення дії договору оренду, а дії відповідача ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відведення земельних ділянок і передачу у власність фізичним особам мали місце після подання позову у цій справі та до набрання законної сили оскарженим рішенням суду першої інстанції.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 56) та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 (пункт 7.36).

Можливість захисту прав користувача земельної ділянки, про поновлення договору оренди землі якої подано позов, яка була поділена в її межах на інші земельні ділянки, і ці дії були здійснені відповідачем після звернення позивача до суду з позовом та вже під час розгляду справи в судах до прийняття остаточного рішення у спорі також підтримана Верховним Судом у постанові від 27.07.2020 у справі № 912/686/17.

Поділ земельної ділянки та наявність у третіх осіб охоронюваного законом інтересу на виділені їм земельні ділянки не може бути підставою для відмови у поновленні договору оренди, оскільки відповідні дії (надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передача у власність фізичним особам), що призводять до виникнення у третіх осіб правомірних очікувань на подальше отримання земельних ділянок у власність, були вчинені саме відповідачем, який не міг не знати про судовий спір у даній справі, будучи стороною в ній, та про незгоду позивача з бездіяльністю щодо поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про оренду землі» також визначено, що до нового власника орендованої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.

Чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути замінено як орендаря, так і орендодавця, і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізації орендаря.

При відчуженні орендованої земельної ділянки попередній власник вибуває із орендних відносин, а новий власник має право і водночас зобов`язаний стати орендодавцем за договором оренди. При цьому законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повинна повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19.

Вказаний обов`язок щодо письмового повідомлення про перехід прав на земельну ділянку стосується всіх власників спірної землі, в тому числі і Компаніївську селишну раду, яка не повідомила належним чином позивачку про набуття нею земельної ділянки у комунальну власність громади, що позбавило органу місцевого самоврядування можливості претендувати виступати суб`єктом в даних спірних правовідносинах, на що вказує представник третьої особи у справі ФГ «Савченко О.М.».

Отже орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє свою дію, і новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками, що обумовлює зазначення в даній постанові апеляційного суду в тексті додаткової угоди до договору оренди землі в якості сторони орендодавця нових власників земельної ділянки, а саме ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 як правонаступників ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в даних правовідносинах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Отже подана позивачем апеляційна скарга підлягає до задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі з кожного відповідача окремо на користь позивача слід стягнути по 1891,80 грн судового збору, сплаченого позивачем за розгляд справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі - задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого у Компаніївському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 35, укладеного між Компаніївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , в такій редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 24.06.2010

зареєстрованого 20.08.2010 за №35

м. Кропивницький 04 червня 2020 року

Орендодавець: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_2 , з одного боку та

Орендар: ОСОБА_1 , з другого боку, уклали дану угоду про таке:

1. Орендодавець та Орендар домовилися поновити на десять років строк дії договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010 за №35.

2. Угода укладена в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один для Орендодавця, другий для Орендаря, третій для органу, що здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

3. Інші умови договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010 за №35 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

ПІДПИСИ _______________________

ОРЕНДАР: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

ПІДПИС _______________________

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 по 1891,80 грн з кожного судового збору на користь ОСОБА_1 за розгляд справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 25.12.2025.

Суддя-доповідач

Судді