Справа №489/5922/25
Провадження №2-о/489/157/25
УХВАЛА

23 грудня 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Горецькою П.О.,

за участю заявниці ОСОБА_1 , представниці заявниці Руснакової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Миколаївська міська рада

встановив.

ОСОБА_1 , через свою представницю адвокатку Руснакову Т.А., звернулася до суду з заявою, якою просила суд встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю в період часу з 2007 року до 2024 рік. Мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Мати заявниці, ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 , з 2005 року надавала допомогу ОСОБА_2 , оскільки остання була одинокою та часто хворіла. Спочатку ОСОБА_2 проживала у своїй квартирі, проте, з 2007 року, у звязку з значним погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_3 забрала проживати до себе, де остання проживала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі ці роки вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. 27 березня 2008 ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповідала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3 . Заявниця спочатку допомагала своїй матері доглядати ОСОБА_2 , а коли мати в 2018 стала сильно хворіти і після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядала сама за ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , заявниця займалася її похованням, що підтверджує факт проживання однією сім`єю з померлою. Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_3 .

Від представниці Миколаївської міської ради надійшли пояснення по справі, відповідно до яких просить долучити до матеріалів справи пояснення та розглянути справу без неї. Зазначає, що наведені ОСОБА_1 обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, що унеможливлює встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини. Крім того, відсутність доказів родинного зв`язку між заявницею та ОСОБА_3 виключає можливість визнання за нею відповідних правових наслідків, пов`язаних з таким фактом.

Ухвалою суду від 31.07.2025, заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.08.2025, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження, залучено заінтересовану особу та витребувано спадкову справу.

Ухвалою суду від 05.11.2025, замінено неналежну заінтересовану особу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавицею з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 2007 року до 2024 рік, заявниця посилалася на те, з 2007 року, у зв`язку з значним погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявниці, забрала проживати до себе, де остання проживала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона початку допомагала своїй матері доглядати ОСОБА_2 , а коли мати в 2018 стала сильно хворіти і після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядала сама за ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , заявниця займалася її похованням. Через відсутність доказів цього факту, вона позбавлена можливості оформити спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

З додаткових поясненнях представниці Миколаївської міської ради вбачається, що наведені ОСОБА_1 обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, що унеможливлює встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини.

У судовому засідання заявниця зазначила, що встановлення вказаного факту необхідно їй для прийняття спадщини.

Представниця ММР в своїх поясненнях вказувала на невизнання вимог заявниця у зв`язку з недостатністю доказів сумісного проживання.

Фактично заінтересована особа Миколаївська міська рада заперечує факт проживання постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавицею з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про відсутність безспірностізаявленої вимоги.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право цивільне, а саме виникнення у заявниці права на спадкування за законом щодо майна померлого спадкодавця, що є окремим предметом доказування, тому з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 має право звернутись до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження, що дає правові підстави для залишення даної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Миколаївська міська рада - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці право на подання позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20,

Повний текст судового рішення складено «23» грудня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева