Справа № 296/3029/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

28 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дзюман О.І.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Горячих В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належною їй квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без надання іншого жилого приміщення та вселення її в цю квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23 лютого 2015 року по 13 грудня 2017 року відбувала покарання в Уманській виправній колонії та під час відбуття покарання її племінник ОСОБА_4 від її імені приватизував на неї квартиру, в якій вона проживала і була зареєстрована до початку відбування покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі у 2018 році дізналась, що її квартира АДРЕСА_2 , продана ОСОБА_4 без її відома і згоди ОСОБА_5 . В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою Світланою Леонідівною, і зареєстрованого в реєстрі за №5659, спірна квартира була продана ОСОБА_5 ОСОБА_2 . Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , тобто позивачка є законним власником квартири. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2024 (ВП №72078080) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №296/3922/19, виданого 15.06.2023 Корольовським районним судом м. Житомира про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 закінчено, оскільки державним виконавцем проведені всі передбачені законом дії, спрямовані на виконання судового рішення, які позитивного результату не дали. Отже, порушене право власності на квартиру було поновлено апеляційним судом, проте реально рішення суду не виконано. На теперішній час відповідачі не бажають звільнити належну їй квартиру і надати їй можливість вселитися в неї, чим порушують її законне право власності на це житло, без правових підстав користуються житлом.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито загальне позовне провадження із проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.05.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.09.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, залишено без розгляду клопотання адвоката Пчелінової Марії Василівни, поданого в інтересах ОСОБА_3 , про зупинення провадження у справі, оскільки адвокат не має повноважень представляти інтереси відповідача.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.11.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, задоволено клопотання представника позивача в частині відмови від виклику та допиту свідка ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.11.2025, відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 18.09.2025 та 24.11.2025 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Горячих В.В. підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому, позов просив задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що після відбуття покарання повернулась в м.Житомир до власної квартири АДРЕСА_2 , але там перебували чужі люди, не пускали її до помешкання, тому перший час була вимушена жити у притулку біля вокзалу. Наразі проживає в АДРЕСА_3 , це приватний будинок, де є лише пічка, світла та газу немає, нормальних умов для життя немає. Влітку готує їсти на кострі. Намагалася потрапити до квартири АДРЕСА_2 , декілька разів, але їй ніхто не відчиняв. Сусідка пояснила, що там проживають відповідачі, але нікому не відчиняють. Також приходила до вказаної адреси разом зі свідком ОСОБА_7 , який є її другом. У виконавчу службу ходила, зверталась до поліції, аби вони допомогли виселити відповідачів з її квартири, проте результату немає. Це її єдине житло, тому просить позов задовольнити.

Представники відповідачів та відповідачі заяв по суті справи не подавали, в судові засідання жодного разу не з`явились, за виключенням явки представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Пчелінової Марії Василівни 16.01.2025 (по суті не розглядалась), в зв`язку із чим та за клопотаннями яких розгляд справи неодноразово відкладався, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та показання свідка, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з Інформаційними довідками №383456136 від 19.06.2024 та №412331497 від 10.02.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до листів Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-10/1360/2022 від 05.09.2022, №10-10/8474/2024 від 12.12.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.09.2016; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.09.2016.

У відповідності до відповідей на запити суду ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області № 1888/3411 та №1888/3412:

- ОСОБА_2 з 20.09.2016 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 з 20.09.2016 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі №296/3922/19, залишеною без змін постановою Верховного суду від 21 травня 2024 року, витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно постанови головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Осіпчук Ірини Вікторівни від 12.01.2024 вбачається, що виконавче провадження ВП №72078080 з примусового виконання виконавчого листа №296/3922/19, виданого 15.06.2023 Корольовським районним судом м. Житомира про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , - закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону).

За змістом вказаної постанови, 20.11.2023 державним виконавцем складено акт про невиконання боржником ОСОБА_2 рішення суду в справі №296/3922/19, а 03.01.2024 державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України) до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за вих. №540/23.12-24/11 на підставі п.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження).

Згідно довідки про результати перевірки за зверненням головного державного виконавця щодо ухилення боржника від виконання рішення суду від 19.01.2024, під час бесіди із гр. ОСОБА_2 , остання від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України відмовилася. Враховуючи те, що в ході проведення перевірки, в даних матеріалах не встановлено фактів вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

Відповідно до листа про надання інформації №39а/з Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 23.02.2024, звернення головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з приводу ухилення від виконання рішення суду ОСОБА_2 було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 09.01.2024 №1220. За вищевказаним зверненням відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було прийнято рішення в порядку вимог Закону України «Про звернення громадян».

Згідно листа Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №97159/20.12-25/12 від 03.11.2025, Корольовським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №72078080 з виконання виконавчого листа №296/3922/19 про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 . 10.07.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , для перевірки виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира №296/3922/19 від 15.06.2023, про що складено акт державного виконавця та встановлено, що рішення боржником не виконано. 02.08.2023 на адресу божника направлено вимогу державного виконавця, якою зобов?язано ОСОБА_2 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 20.11.2023 складено акт державного виконавця про те, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира №296/3922/19 від 15.06.2023 не виконано.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд застосовує наступні норми законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Положеннями статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню у випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

Згідно положень статті 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України (ст.155 ЖК УРСР).

За ст.156 ЖК України, члени сім?ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім?ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім?ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім?ї власника будинку (квартири) зобов?язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).

До членів сім?ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

У правовому висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 22 червня 2017 року у справі № 6-2010цс16, зазначено, що відповідно до частини першої статті 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

У частині третій статті 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов?язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Як встановлено у цій справі, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім`ї ОСОБА_1 .

Позивачка неодноразово зверталась до органів поліції з приводу усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою, зокрема, 26.06.2024 (вх. від 27.06.2024), 11.01.2025, 16.10.2025.

Відповідно до довідки від 19.07.2024 про результати перевірки по зверненню ОСОБА_8 від 27.06.2024 щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складеної Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області, встановлено, що ОСОБА_1 пояснила, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . Також гр. ОСОБА_1 пояснила, що на теперішній час в даній квартирі без реєстрації проживають гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , які не пускають її до помешкання, чим чинять перешкоди в користуванні її власністю. В ході проведення перевірки опитати з даного приводу гр. ОСОБА_2 , та гр. ОСОБА_3 та встановити всі обставини події не представилось можливим, так як при неодноразовому відвідуванні за місцем проживання останніх АДРЕСА_1 , дверей квартири ніхто не відчинив. На залишені запрошення до Житомирського районного управління поліції ніхто не з?явився. В ході проведення перевірки було встановлено, що дані відомості не містять ознак кримінального правопорушення.

Згідно листа Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 25.03.2025 №67517-2025, відомості викладені у зверненні щодо неправомірних дій гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал ЄО) Житомирського районного управління поліції №2 за реєстраційним індексом СЕД-26 а/з-2024 від 11.01.2025. У зв`язку з тим, що під час перевірки поліцейськими Житомирського районного управління поліції не здобуто достатніх відомостей, які б підтверджували реальні та конкретні дії вчинення кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає.

Відповідно до листа Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області №67518-2025від 25.03.2025 вбачається, що опитати гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 не представилось можливим, так як при неодноразовому відвідуванні за місцем проживання в АДРЕСА_1 , дверей помешкання ніхто не відчинив. На залишені запрошення до Житомирського районного управління поліції №2 ніхто не з`явився.

Відповідно до листа Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.11.2025 №, відомості, викладені у зверненні щодо неправомірних дій гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал ЄО) Житомирського районного управління поліції №2 від 16.10.2024 за №20750, СО №20739 від 16.10.2025. У зв`язку з тим, що під час перевірки поліцейськими Житомирського районного управління поліції не здобуто достатніх відомостей, які б підтверджували реальні та конкретні дії вчинення кримінального правопорушення підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає. З громадянкою ОСОБА_2 проведено ряд профілактичних заходів, направлених на недопущення порушення прав ОСОБА_1 , визначених Конституцією України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_4 , показав, що з ОСОБА_10 перебуває в дружніх стосунках, познайомились влітку 2024 року, з відповідачами не знайомий. Йому відомо, що ОСОБА_11 спочатку жила в АДРЕСА_4 з його знайомою ОСОБА_12 . Влітку 2024 року ОСОБА_12 попросила допомогти ОСОБА_11 перевезти речі на нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою позивачка та власник будинку ( ОСОБА_13 ) проживають разом. Це приватний будинок, який складається з однієї кімнати, без світла, газу, води. Також, влітку 2024 року ОСОБА_11 попросила сходити разом з нею до її квартири за адресою: АДРЕСА_1 , бо її туди не пускають. Двері за вказаною адресою їм не відчинили, якась жінка спілкувалась з ними з квартири, сказала, що говорити з ними не буде, і щоб вони більше не приходили.

Отже, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не є членами сім`ї позивачки, проживають у спірній квартирі без будь-яких правових підстав, що підтверджено постановою Верховного Суду від 21 травня 2024 року у справі №296/3922/19, були зареєстровані у квартирі тривалий час та станом на 30.09.2025 їх виписано з квартири за заявою позивачки ОСОБА_1 (лист №10-10/6357/2025 Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 21.10.2025).

При цьому, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом 2023-2025 років перешкоджають позивачці ОСОБА_1 користуватись вказаною квартирою, не відчиняють їй двері, уникають контактів з правоохоронними органами та державною виконавчою службою, перешкожають ОСОБА_1 проживати у власному житлі, внаслідок чого остання змушена проживати у кімнаті в будинку без зручностей, ОСОБА_2 рішення суду в справі про витребування квартири на користь ОСОБА_1 не виконує.

В свою чергу, відповідно до інформації з додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу №790, довідка №5 від 30.09.2025, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частці квартири АДРЕСА_5 , тобто відповідачі забезпечені власним житлом.

Враховуючи наведене, суд вважає обгрунтованими вимоги позивачки про усунення перешкод у користуванні належною їй на праві власності квартирою, шляхом виселення відповідачів зі спірної квартири та вселення у неї ОСОБА_1 .

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3 633,60 грн, з яких 1 816,80 грн - підлягають стягненню з ОСОБА_2 , 1 816,80 грн - з ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 , шляхом виселення з вказаної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 12.12.2025.

Суддя М. В. Петровська