Провадження №2/523/9553/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. суддя Пересипського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув заяву про забезпечення позову представника позивача - адвоката Карпова І. О. в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, що завдана вчиненням дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив:

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання по цивільній справі за № 523/27204/25.

Представником позивача - адвокатом Карповим І. О. разом з позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову в якому представник позивача просить:

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Geely Emgrand 7, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 .

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/5 частку квартири загальною площею 80.7 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Зазначена заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що відповідач з метою унеможливлення подальшого стягнення з нього коштів відчужить залишки автомобіля Geely Emgrand 7, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , а також належну йому 1/5 частку квартири загальною площею 80,7 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

В даному випадку на думку сторони позивача є загроза незаконного відчуження майна. А тому, на час розгляду цієї справи, на думку представника позивача, є необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи співмірність заявлених вимог про забезпечся позову із заявленими позовними вимогами, суд вважає за необхідне накласти арешт на зазначене в заяві рухоме та нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 150, 151, 152, 153 ЦПК України,

Ухвалив:

Заяву про забезпечення позову представника позивача - адвоката Карпова І. О. в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, що завдана вчиненням дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Geely Emgrand 7, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/5 частку квартири загальною площею 80.7 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення для виконання ухвали один рік.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя