Справа № 638/5420/23
Провадження № 2/638/686/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря судового засідання Старини С.К.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 14.07.2023 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2023 поновлено строк для подання зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини; в порядку ст.193 ЦПК України зустрічний позов прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, заявлені вимоги за вищенаведеними позовами об`єднані в одне провадження, оскільки виникають з одних правовідносин.

Ухвалою суду від 17.11.2023 задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 , адвоката Колісниченко Артура Сергійовича, та постановлено звернутись до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина із судовим дорученням про надання правової допомоги в рамках розгляду цивільної справи №638/5420/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент службу справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, провадження по справі №638/5420/23 зупинено.

Ухвалою суду від 16.05.2024 провадження у цивільній справі №638/5420/23 поновлено.

Ухвалою суду від 06.11.2024 постановлено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач та його представник не з`являлися в судові засідання, від них не надходили заяви про розгляд справи без їх участі, а їх неявка перешкоджала розгляду справи.

11.11.2024 суддею Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В. ухвалено відкрити провадження по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_3 - адвоката Кутового Григорія Івановича до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини (справа №638/21400/24.) У вказаній справі вирішено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

На підставі ухвали 13.12.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова у справі № 638/21400/24 (головуючий суддя Штих Т. В.) постановлено цивільну справу №638/5420/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент службу справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини та цивільну справу №638/21400/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини об`єднати в одне провадження (об`єднаній справі присвоєно № 638/5420/23, провадження № 2/638/1152/24).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент службу справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та позовні вимоги, пред`явлені представником ОСОБА_3 , адвокатом Кутовим Григорієм Івановичем до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання, об`єднані на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/21400/24; позовні вимоги представника ОСОБА_3 , адвоката Кутового Григорія Івановича до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, виділено у самостійне провадження; позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини розглядати в межах провадження цивільної справи №638/5420/23.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 закрито підготовче провадження по справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, призначено справу до судового розгляду по суті.

Отже, предметом судового розгляду є зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_1 вказала, що 28.04.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб, у якому народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/2081/17 від 10.07.2017 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживала разом з матір`ю, яка повністю займалася її вихованням та утриманням.

У зв`язку із ненаданням своєчасної допомоги щодо утримання дитини з боку відповідача, вона звернулася до суду та судовим наказом Московського районного суду м. Харкова по справі №643/10649/18 від 13.12.2018 стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви 03.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ було оскаржено відповідачем, оскільки він не бажав платити аліменти, однак усі суди залишили це судове рішення без змін у зв`язку з очевидною необґрунтованістю. Після цього дитина постійно проживала з матір`ю, яка займалася її доглядом та вихованням. Дитина відвідувала школу та додаткові заняття, де мала значні успіхи, розвивала свої здібності з англійської мови, займалася акробатикою, також брала активну участь у творчому житті школи. Позивач належним чином забезпечувала якнайкращі інтереси дитини у вихованні та розвитку, дитина жила та розвивалася здоровою як у фізичному, так і духовному сенсах.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України позивач з дитиною була вимушена покинути місце проживання в Україні, що здійснювалось за згодою батька. По приїзду до Німеччини дитина продовжила заняття з балету, почала вчити німецьку мову, мати забезпечувала належний рівень морально-культурного розвитку дитини, що відповідало якнайкращому забезпеченню інтересам дитини. Також по приїзду до Німеччини дитина була зарахована до початкової школи, пізніше до гімназії. Позивач забезпечила належні побутові умови для дитини, які є задовільними та повністю забезпечують потреби дитини для нормального проживання та розвитку, заняття верховою їздою на конях, робила все для того, щоб мати можливість сплачувати за досить коштовне навчання дитини. Влітку 2023 під час літніх канікул на прохання батька дитини позивач з дитиною приїхали в Україну, мати надала дитину батькові для спілкування, а він фактично її викрав, змінивши місце її проживання та відмовившись повертати дитину матері, здійснюючи психологічний тиск на дитину та користуючись її уразливим станом, зумовлений війною. Батько не приділяє дитині належного догляду, існують випадки залишення 11-річної дитини самої у Харкові, де трапляються обстріли та систематичні повітряні тривоги. Вважає, що її донька кинута напризволяще та перебуває в постійному очікуванні батька замість того, щоб розвиватися і займатися культурним та освітнім розвитком. Окрім того, донька знаходиться під пагубним впливом 15-річної зведеної сестри, яка має необмежений доступ до різноманітної інформації. Крім того, позивач вимушена таємно від батька дистанційно організовувати отримання дитиною допомоги психолога, оскільки сама дитина усвідомлює наявність у неї психологічних складностей у зв`язку з існуючою обстановкою. Дитина, перебуваючи у батька, перестала займатися усіма своїми освітньо-виховними заняттями, чим завдається істотна шкода навчальному процесу. Дитина мала стійкі соціальні зв`язки, друзів, коло постійного спілкування, отримувала сучасну європейську освіту, відвідувала навчальні гуртки, була на обліку в медичному закладі та проходила лікування. Відповідач не став узгоджувати з матір`ю питання зміни уставленого соціального життя дитини, йому байдужа позиція позивача в питаннях виховання дитини, жодних соціальних зв`язків за новим місцем проживання дитина немає. Відповідачем не забезпечено умов для належного виховання та розвитку, навчання проходить онлайн, дитина не відвідує жодного гуртка, змушена проживати в одній кімнаті із донькою співмешканки відповідача та ділити з нею побут. Наявність іншої родини у батька є істотною обставиною, яка впливає на морально-емоційний стан дитини та не відповідає її інтересам. Крім того, першочерговим питанням є забезпечення життя та здоров`я дитини, яке може бути забезпечено у Німеччині, а не у воюючій країні в наближеному до фронту місті Харкові, яке піддається обстрілам. Просить суд позов задовольнити, визначити місце проживання дитини з матір`ю за адресою: Корнеліусштрассе 2 80469 Мюнхен, Німеччина.

Стороною відповідача позовні вимоги заперечуються у повному обсязі, зокрема, ОСОБА_3 звертає увагу суду, що сама дитина ОСОБА_4 неодноразово зазначала про свою прихильність та бажання проживати саме з батьком, що підтверджується висновком Департаменту служби у справах дітей ХМР. Вважає, що участь позивача у благодійних фондах, наявність нагород та досягнень у минулому та гарні характеристики з організацій підтверджує, що позивачу як матері бракує часу займатись вихованням власної доньки. Натомість, не шкодуючи часу вона займається своїм саморозвитком та намагається знайти себе у цьому житті. Шукаючи себе у різних напрямках, позивач повністю втратила контакт з дитиною, навіть цього не помітивши. Майже за два роки перебування дитини у Німеччині окрім школи верхової їзди дитина нічим не цікавилась, а твердження про зайняття дитини балетом та гольфом є нікчемними, адже балетом ОСОБА_5 припинила займатись у червні 2022, а гольфом взагалі ніколи не займалась, мала змогу у нього грати, коли матір брала її з собою на роботу. Незважаючи на рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач приймав активну участь у вихованні доньки, забирав її до себе, купував одяг, взуття, оплачував усі розвиваючі та спортивні секції. Батько ніколи не припиняв спілкуватись з донкою, завжди турбувався про її фізичний та моральний розвиток. З початку введення в Україні воєнного стану, мати разом з донькою без його відома та попереднього погодження виїхала за кордон і наразі постійно проживає в Німеччині. Наразі донька проживає з ним та його сім'єю. Донька часто перебуває у стані глибокого хвилювання, причиною якого є погані (неоднозначні) стосунки з матір`ю, між ними відсутній контакт через постійні сварки та приниження з боку матері, як у приватному спілкуванні, так і на очах інших людей, що не сприяє підвищенню авторитету дитини в очах її знайомих та викликає виникнення комплексів соціопатії у суспільстві, через що у дитини постійний страх безпричинно бути ображеною з боку матері. Перебуваючи у Німеччині, донька неодноразово розповідала батьку, що через те, що матір її не розуміє та не підтримує, а стосунки з однолітками не складаються, у неї періодично з`являються суїцидальні думки. Батька дуже хвилює постійне перебування дитини у депресивному стані. Дитині не сподобалось навчання у Німеччині, вона змушена була довго добиралась до школи самостійно різними видами транспорту, діти, які її оточують. Вона не бажає вчитись та постійно перебуває у стресовому стані. Вона постійно перебуває вдома, росте у самотності, позбавлена нормального дитинства, уваги до неї як до особистості. 09.05.2023 її матір залишила одну без нагляду дорослих у Німеччині та поїхала у своїх справах до Великобританії, тобто дитина залишилась без захисту в іншій країні. Байдуже ставлення матері до дитини, до її життя та власної безпеки викликає незадоволення та негативно впливає на її психологічний стан. Крім того, матір самоусунулась від освітнього процесу, не контролювала навчальні обов`язки дитини, через що дитина змушена була все літо опановувати програму 5 класу. При першій зустрічі батька з дитиною в червні 2023 року дитина виявила бажання залишитись з батьком та навідріз відмовилась їхати з матір`ю до Німеччини. Також вказує, що дитина пройшла курс психологічного обстеження, згідно якого виявлено небажання бачитись з матір`ю, яку ОСОБА_5 боїться, страх зустріти бабусю та часте бажання сховатись в маленькій комірчині. Стосовно виховного впливу батька, то виявлено високий рівень довіри, психологічне прийняття, підтримка дівчинки, принципи директивності, які засновані на турботі. Наразі психо-емоційний стан дитини покращився, вона почала посміхатись. З його новою сім`єю у дитини склались гарні відносини, діти добре ставляться одна до одної, підтримують одна одну, мають багато спільних інтересів. Відповідач зі свого боку докладе максимум зусиль щоб дочка виросла вихованою, освіченою дитиною, гідною своєї країни. Він не має наміру перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, до яких долучив висновок щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 з одним з батьків. В поясненнях зазначив, що орган ураховує думку ОСОБА_4 та вважає, що батьком створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Також, представинк просив провести розгляд справи за його відсутності, рішення по справі прийняти з урахуванням наданого органом висновку.

Надаючи оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 , суд зазначає, що наразі між сторонами дійсно існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів наявності домовленості між батьками дитини щодо місця проживання малолітньої дитини та врегулювання спору матеріали справи не містять.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Б

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 зазначено, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно наказу Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви 03.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття (справа №643/10649/18).

Згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.09.2019 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2019 та постанову Харківського апеляційного суду від 23.07.2019 по справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Стороною позивача до суду надано документи, що характеризують ОСОБА_1 , зокрема наступні.

Листом начальника Київського міського центру з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» ОСОБА_7 за вих. №078/38-331 від 14.06.2023 високо оцінено особистий внесок та професійний рівень ОСОБА_8 та повагу і вдячність за активну участь у розвитку гольфу серед осіб з інвалідністю в країні та місті Києві.

Згідно характеристики директора Комунального закладу «Харківська спеціальна школа №5» Харківської обласної ради Мірошник О. за вих. №01-22/86 від 09.08.2023, ОСОБА_1 на базі їхнього закладу заснувала Центр інноваційно-інклюзивного супроводу осіб з інвалідністю по слуху, спрямований на відкриття абсолютно нових 4 напрямків саморозвитку для дітей з порушеннями слуху «Нечуючі потребують більшого», який було підтримано Харківською міською радою у рамках замовлення на 2018 рік міського соціального проекту «Єдина соціальна мережа»; дуже організована, відповідальна як в особистому житті, так і в професійному, своєю честю та порядністю може служити прикладом багатьом.

З листа в.о. генерального секретаря Громадської організації «Всеукраїнська федерація гольфу» Терещук А. В. за вих. №120/08-23 від 10.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 з листопада 2018 року працює у команді Всеукраїнської федерації гольфу, очолюючи напрям розвитку інклюзивного гольфу; вона є прикладом гармонійного поєднання успішної жіночої професійної реалізації та материнства; її донька ОСОБА_5 досить часто проводить вільний час разом з матір`ю у гольф-клубах Харкова та Києва; мати піклується про забезпечення донки найкращими умовами для проживання, освіти, всебічного розвитку та відпочинку. Автор листа просить розглянути можливість не позбавляти ОСОБА_1 права проживати з дитиною і продовжувати щоденно піклуватися про неї, виховувати та розвивати її, знайти можливість повернення доньки до рідної матері.

Згідно характеристики ОСОБА_1 , наданої головою Громадської організації «Родинне коло Тростянеччини» ОСОБА_9 , позивач характеризується як гарна матір, яка захищає та забезпечує інтереси доньки, створює умови для виховання, проводить з нею час, контролює успіхи дитини, любить доньку та весь свій час присвячує розвитку дитини.

Крім того, з характеристики ОСОБА_1 , наданої першим віце-президентом Всеукраїнської громадської організації Спортивна федерація глухих України О. Лавриком, видно, що ОСОБА_1 зарекомендувала себе як доброзичлива, відповідальна, ініціативна особа, здатна приймати правильні та виважені рішення в межах своєї компетенції, в колективі користується повагою та авторитетом, уважна та чуйна до осіб з інвалідністю.

Із рекомендаційного листа, виданого директором Женевського осередку Українського товариства в Швейцарії Ахтирською-Декрем І., вбачається, що ОСОБА_1 є активним представником їхнього благодійного фонду в Женеві, Швейцарії та Мюнхені, Німеччині; вона є прекрасним прикладом для багатьох дітей, протягом останнього року проводила дистанційні курси психологічної підтримки для мам та дітей, які рятуються за кордоном від війни.

Матеріали справи містять також грамоти, сертифікати та рекомендації, виданій дитині сторін - ОСОБА_10 , та світлини, з яких вбачається, в тому числі, обставини життя та перебування ОСОБА_5 в Німеччині у 2022-2023 роках.

Судом також досліджувались докази щодо умов проживання та навчання ОСОБА_11 в Німеччині. Так, відповідно до копії договору про навчання (з перекладом на українську мову) між гімназією імені Терезії Герхардінгер у Ангері та ученицею ОСОБА_12 в особі законного опікуна ОСОБА_13 укладено договір про навчання, школа приймає ученицю / ОСОБА_14 , починаючи з 08.05.2023 у 5 клас. Також, в матеріалах справи міститься довідка про відвідування ОСОБА_15 гімназії Фюрстенрід у 2022/2023 навчальному році.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримала посвідчення про право на проживання, адреса проживання: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою отримала право на проживання і матір ОСОБА_16 . Також, підтверджується, що ОСОБА_5 відвідувала курси верхової їзди в Мюнхені з жовтня 2022 року, балетну школу, мала європейську картку медичного страхування.

Відповідно до копії трудового договору (з перекладом на українську мову) ОСОБА_17 з 17.05.2022 залучена до трудових відносин та працює в ТОВ "Dachwerk Loft GmbH Co.KG" в м. Мюнхен. Згідно довідки, виданою цією компанією, позивач працює в якості помічника по організації заходів на умовах мінімальної занятості. Регулярна щомісячна оплата праці становить 160 євро (брутто). Отримання вказаного доходу, а також інших виплат також підтверджується й іншими доказами, зокрема, листом з Центру зайнятості м. Мюнхен від 01.07.2025, в якому зазначається, що ОСОБА_18 загальна щомісячна сума, що надається з липня 2025 по грудень 2025 (після врахування доходу в євро) дорівнює 1250 євро, яка складається з виплати у вигляді допомоги по безробіттю (стандартна потреба) у розмірі 260 євро та витрат на житло (оренду) у розмірі 990 євро. Також, позивачем підтверджено її дохід за минулі періоди, зокрема, надано довідку Центру зайнятості в Мюнхені, з якої вбачається, що ОСОБА_17 отримувала загальну щомісячну суму з жовтня 2023 по лютий 2024 у розмірі 1021, 00 Євро, загальну щомісячну суму за березень 2024 року в розмірі 136, 52 Євро. Відомостей про отримання іншого доходу, ніж той, що зазначено вище та встановлено судом, зокрема в України, позивачем не надано.

Також, суд дослідив копію довідки, надану позивачем Центром зайнятості м. Мюнхен від 29.09.2025, де зазначено, що ОСОБА_19 отримувала базову допомогу (громадянську допомогу) у Центрі зайнятості м. Мюнхен у період з 01.04.2023 по 31.05.2023. Якщо ОСОБА_4 знову подасть заяву на отримання допомоги вона буде перевірена, і якщо всі умови будуть виконані вона отримає необхідні виплати згідно з вимогами Соціального кодексу Німеччини.

Під час розгляду даної справи суд звернувся до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина із судовим дорученням про надання правової допомоги в рамках розгляду цивільної справи №638/5420/23 та на виконання ухвали суду з цього приводу отримав повідомлення від Окружного суду м. Мюнхен (ФРН) з доданими листом Міської адміністрації Мюнхена, соціального відомства Соціального управління Центру, а також протоколом, складеним на закритому засіданні районного суду Мюнхена 03.05.2024 по справі №346 AR 14736/24.

Так, згідно листа Міської адміністрації Мюнхена, соціального відомства Соціального управління Центру, ОСОБА_17 проживає у двокімнатній квартирі приблизно 65 м2 у дуже центральному районі міста. У дочки ОСОБА_5 є власна кімната, яка облаштована відповідно до її віку. У кімнаті є письмовий стіл, велике ліжко, шафа для одягу, а також м`які іграшки та одяг. Мати спить у вітальні, щоб забезпечити дочці окрему кімнату. ОСОБА_5 в Німеччині отримує належну медичні допомогу, лікарні та медичні заклади знаходяться поблизу. ОСОБА_5 забезпечена медичним страхуванням в державній установі АОК. Останнім часом ОСОБА_5 була зареєстрована в Theresien Gymnasium, що знаходиться лише за 10 хв. пішки. Це приватна школа, тому ОСОБА_5 може в будь-який час може повернутись до неї і продовжити навчання. Крім того, ОСОБА_5 відвідувала в Мюнхені школу верхової їзди та балету. Вона зможе продовжити заняття в цих установах після повернення до ОСОБА_20 . ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу і успішно здала курс німецької мови на рівні В1, відвідує додаткові курси для можливості працевлаштування. В даний час вона працює на мініджобі як менеджер з організації заходів у компанії «Dachwerk Event». Окрім того, вона є членом Баварської гольф-асоціації, де волонтерить, допомагаючи ветеранам війни з України та надаючи їм підтримку для доступу до реабілітаційних послуг у Німеччині. З соціально-педагогічної точки зору, ОСОБА_5 отримує в Німеччині належну медичну допомогу, школа знаходиться поруч, є можливості для позашкільних занять, а також ОСОБА_5 має власну кімнату, що забезпечує її приватність. Завдяки контакту матері з українськими родинами в школі, яка активно підтримує українських дітей та підлітків, ОСОБА_5 також має можливість спілкуватися з іншими українськими дітьми та підлітками в свій вільний час. З точки зору автора вказаного повідомлення, дуже важливо, щоб ОСОБА_5 мала регулярні контакти з матір`ю, будь-то через відеодзвінки, канікули або інші способи спілкування. Ці контакти мають проходити без участі батька аби уникнути можливих втручань з його боку.

Відповідно до протоколу, складеного на закритому засіданні районного суду Мюнхена 03.05.2024 по справі №346 AR 14736/24, опитана свідок ОСОБА_21 повідомила, що умови проживання у ОСОБА_1 цілком нормальні, ОСОБА_5 має власну кімнату. Відносини між ОСОБА_5 та матір`ю цілком нормальні, нічого особливого вона не помітила. Умови для навчання для їхніх дітей хороші, була створена українська група, інтенсивно вивчалась німецька мова, ОСОБА_5 добре вчилась та справлялась з домашніми завданнями. Медичне обслуговування в Німеччині таке ж хороше, як і в Україні. Опитана свідок ОСОБА_22 пояснила, що умови проживання у Німеччині в ОСОБА_23 та її доньки були хороші, ОСОБА_5 мала світлу кімнату. ОСОБА_5 поїхала на канікули в Україну і не подумала, що її батько більше не дозволить їй виїхати. Відносини між матір`ю і донькою були дуже добрі, вони були майже як подруги. Свідок бачила в ОСОБА_24 приклад для себе. ОСОБА_23 дуже добре виховала доньку, вони багато подорожували, відвідували театр, гуляли в парку. ОСОБА_23 ніколи не кричала на доньку, вона була дуже спокійною, вони разом вчили німецьку, мати організувала для неї курс верхової їзди, балетну школу, культурно розвивала її. У ОСОБА_5 наявні соціальні зв`язки з іншими дітьми.

З урахуванням вищезазначеного та встановлених обставин на підставі отриманих доказів судом встановлено, що позивачем були створені належні умови для проживання, навчання, фінансового забезпечення та фізичного та соціального розвитку дитини.

Щодо обставин виховання, піклування та підтримання сімейних стосунків між позивачем та її донькою, то суд зазначає, що для вирішення спору про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю такі обставини мають важливе значення та повинні встановлюватися разом з іншими істотними обставнами, зокрема, обставинами щодо особистих якостей батьків; відносин, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки щодо дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку кожним з батьків, та, найважливіше, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини.

Судом встановлено, а сторонами не запречується, що 10.07.2017 шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення ОСОБА_5 залишилась проживати з матір`ю та переїхала з нею до Києва. На початку повномасштабного вторгнення у лютому 2022 року ОСОБА_5 разом з матір`ю виїхала за межі України та в подальшому стала проживати у Німеччині. Весь цей час (до виїзду за кордон) вона свободно спілкувалась зі своїм батьком (відповідачем) як особисто у вихідні дні так і по телефону. Під час перебування у Німеччині ОСОБА_5 не припиняла спілкування з батьком через месенджери, також вела переписку з ним. В червні 2023 року ОСОБА_5 разом з матір`ю вдруге приїхала в Україну побачитися з батьком та залишилась у нього проживати. Наразі дитина проживає в Україні у місті Харкові з батьком ОСОБА_3 та його родиною (дружина та її донька, яка удочерена ОСОБА_3 ), мати проживає одна у Мюнхені в Німеччині за адресою АДРЕСА_2 , де і просить визначити місце проживання ОСОБА_5 разом з нею.

Судом досліджено докази та встановлено обставини проживання ОСОБА_5 з червня 2023 року в м. Харкові разом з батьком.

Згідно довідки Харківського ліцею №149 Харківської міської ради Харківської області №97 від 24.08.2023, ОСОБА_4 дійсно навчається в Харківському ліцеї №149 Харківської міської ради Харківської області в 6-В класі. На теперішній час ОСОБА_5 продовжує навчатися у вказаному ліцеї, також відвідує заняття з верхової їзди у м. Харкові.

Відповідачем підтверджено його дохід, зокрема, згідно з довідкою про заробітну плату, виданої Харківською обласною прокуратурою №60-356 від 19.09.2023, за період з березня 2023 по серпень 2023 включно ОСОБА_3 нараховано 523330, 93 грн., сума до видачі становить 328229, 40 грн. Також, відповідно довідки про заробітну плату, виданої Харківською обласною прокуратурою №21-128 від 06.11.2025, за період з січня 2025 по жовтень 2025 включно ОСОБА_3 нараховано 1 100 447,81 грн., утримано 253 103,01грн.

Крім того, відповідачем надано довідку про заробітну плату його другої дружини ОСОБА_25 , виданої Харківською обласною прокуратурою №60-355 від 19.09.2023, за період з березня 2023 по серпень 2023 включно їй нараховано 464010, 30 грн., сума до видачі становить 373528, 30 грн.

В матеріалах справи міститься висновок від 18.09.2023 року психологічного обстеження стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке проводилось у серпні-вересні 2023 року психологом ГО «Харківська правозахисна група» ОСОБА_26 , який беззаперечно взято до уваги судом, та з якого вбачається, що дитина потребує психологічної підтримки, захисту та теплої сімейної атмосфери, де її приймають, розуміють та люблять. Також у дівчинки розвиваються наслідки травматизації, обумовлені конфліктами з матір`ю, висока тривожність через стан невизначеності та страх зустрічі з матір`ю. Крім того, у даному висновку міститься інформація, що інтелектуальний, емоційний та психосексуальний розвиток дитини відповідає її віку, відхилень від норми не спостерігається. Під час даного психологічного обстеження за рахунок використаних методик та наративів було виявлено небажання бачитись з матір`ю, яка їй ввижається та яку ОСОБА_5 боїться, страх зустріти бабусю та часте бажання сховатися в маленькій комірчині (під час життя з мамою дівчина таким чином справлялася зі страхом та ховалася в шафі, коли її лаяли або били мати та бабуся). Було виявлено дуже низький рівень позитивного інтересу та психологічного прийняття зі сторони матері, висока директивність, заснована виключно на амбітних претензіях та жорсткому контролі, емоційне відкидання, відсутність добрих людських відносин і відгородженості від проблем і інтересів доньки. Стосовно виховного впливу батька було з`ясовано такі речі: високий рівень довіри, психологічне прийняття і підтримка дівчинки, принципи директивності, які засновані на турботі. Дитина явно відчуває психологічний дискомфорт та потребу у захисті, дівчинка не бачить майбутнього, знаходиться в стані очікування агресії та обвинувачень від матері та її родичів. Свою фігурку ОСОБА_5 на усіх малюнках малює останню, маленьку та не промальовані риси обличчя, що свідчить про невпевненість, бажання зникнути, страх спілкування, прагнення сховатися від проблем. В бесіді ОСОБА_5 неодноразово підкреслювала про своє обурення на бабусю та мати за те, що вони часто зазначали, що її народження зіпсувало життя матері.

Також, в матеріалах справи міститься переписка ОСОБА_5 з матір`ю в месенджері в липні 2023 після повернення в Україну, де вона зазначає, що не бажає повертатися в Германію, в Мюнхені перебувати для неї великий стрес, там не має друзів, що бажає назавжди залишитися жити в Харкові.

Частинами 4 - 6 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_3 . У висновку зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , де створені умови для проживання та навчання дитини. Відповідно до довідки про проходження попереднього та позачергового психіатричних оглядів протипоказань для виконання обов`язків опікуна не виявлено. Мати таку інформацію органу опіки не надала. Відповідно до наданої характеристики ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, має самостійний дохід. ОСОБА_1 працює у команді Всеукраїнської федерації гольфу, позитивно характеризується за місцем роботи. Під час навчання ОСОБА_5 у початковій школі 1-3 класи у м. Харкові обидва батьки брали постійну участь у шкільному життті дочки. Також, органом опіки встановлено що батьки приділяють належну увагу дитині піклуються про її розвиток та навчання. Проте, під час надання висновку врахована думка самої ОСОБА_5 , яка заявила що й надалі бажає мешкати разом з батьком.

Вказаний висновок складений за результатами дослідження документів та вивчення фактичних обставин, що стосуються вирішення спору про визначення місця проживання дитини, оцінений судом разом з іншими доказами, наданими сторонами, та їх поясненнями, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати його недостатньо обґрунтованим та не брати його до уваги.

При визначенні місця проживання дитини суду необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини (див постанову Верховного Суду від 02 липня 2025 року в справі N 490/3580/21).

Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року).

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції.

Під час розгляду справи судом була надана оцінка електронним доказам, зокрема, відеофайлам з записам розмови дитини з матір`ю під час перебування в Німеччині, а також письмовим доказам, зокрема, переписці ОСОБА_5 з батьком під час її перебування в Німеччині через месенджер. Судом була надана можливість сторонам врегулювати спір разом з дитиною, проте, під час розгляду справи сторони не дійши згоди, а ОСОБА_5 припинила спілкування через месенджер з матір`ю, заблокувавши її номер телефону.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2025 року по справі № 759/119/18 зазначив, що врахування думки дитини, якщо вона відповідно до віку здатна формулювати власні погляди, є значущим для вирішення справи, що стосується життя дитини.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.04.2025 клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , задоволено, викликано в судове засідання для з`ясування її думки щодо предмету спору ОСОБА_27 .

Допитана в судовому засіданні 19.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловила свою думку щодо вирішення між батьками спору щодо місця її проживання відповідно до ст. 171 СК України та пояснила суду, що коли батьки розлучилися, вона проживала з матір`ю. Стосунки з матір`ю почали погрішуватися десь у 2020-2021. Також зазначила, що вона бажає проживати з батьком, оскільки мати дуже погано ставилася до неї, постійно сварила її, не приділяла їй уваги, не захоплювалась її успіхами. Під час перебування у Німеччині мати багато часу проводила на роботі. Зазначила, що їй також не подобається сім`я матері, тобто її бабусь та дідусь зі сторони мати через образливі висловлювання в її бік. Під час якихось конфліктів, коли ОСОБА_5 починала починала, то мати хапала її за руки та трусила. Казала, що вона не повинна дозволяти собі це робити (плакати), що таким чином вона показує свою слабкість. Після початку вторгнення рф на територію України вона з матір`ю проживали у Німеччині, там у неї було дистанційне навчання в попередній школі. В той період мати могла вдарити її по нозі, по спині, по руках. В цей період мати дуже часто кричала на неї. Два рази вона приїжджала до України для того, щоб побачитися з батьком. На другий раз вона залишилися жити з батьком, через складні стосунки з матір`ю. З батьком, окрім неї, також проживає дружина батька та її сестра (донька батька). Зазначила про те, що з ними у неї дуже гарні стосунки, вони разом проводять час, ходять за покупками, гуляють з собакою, спільно виконують побутові обов`язки. Зараз вона займається професійно кінним спортом, зайняття індивідуальні. В Німеччині вона також займалася кінним спортом, але заняття проходили в групі та їй не дуже подобалося. Також ходить до спортивної зали. З матір`ю вона спілкувалася останній раз в кінці 2023 року чи на початку 2024 року. В той момент мати постійно казала їй, що вона зробила неправильний вибір, коли повернулася до України. Батько однаково ставиться і до неї і до її сестри. Якщо бачить, що вона ( ОСОБА_5 ) на щось зла або її щось турбує, батько завджи з нею розмовляє, а матері на це було байдуже. Відчуває, що з батьком більше часу проводить ніж з матір`ю. Мілана також підтвердила, що проходила курс психотерапії після повернення в Україну через складні стосунки з матір`ю та батьком. В Німеччині у неї була лише одна подруга, з якою вона припинила спілкування коли повернулася до України, оскільки та стала на бік її матері. На питання суду чому на теперішній час ОСОБА_5 не спілкується з мамою та блокує її у месенджері, остання відповіла, що не відчуває з її боку щирості і через це їй важко спілкуватись.

Суд враховує висловлену в судовому засіданні думку дитини сторін та її пояснення системно, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17).

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.

Тобто, під час заслуховування думки дитини, остання підтвердила своє бажання і надалі проживати з батьком. Ураховуючи вік дитини, якій на час розгляду справи виповнилося повних 13 років, її думку та її відносини з матір`ю, які на час вирішення спору не змінилися в бік покращення, оцінюючи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, врахувавши норми Конвенції про права дитини щодо забезпечення якнайкращих інтересів дитини, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, тобто, задоволення позовних вимог, не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

При цьому суд звертає увагу на те, що відмова в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права матір спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, прояві турботи відносно дитини та участі у її вихованні.

Враховуючи, що з моменту повернення в Україну малолітньою дитиною тривалий час опікується батько, який добросовісно виконує батьківські обов`язки, створив необхідні умови для проживання та розвитку дитини, забезпечивши її усім необхідним, врахувавши результати психологічного обстеження стану малолітньої ОСОБА_4 , згідно якого виявлено небажання дитини бачитись з матір`ю через низький рівень позитивного інтересу та психологічного прийняття зі сторони матері та навпаки високий рівень довіри, психологічне прийняття зі сторони батька, врахувавши як висновок органу опіки та піклування, так і думку самої дитини, суд дійшов висновку про недоцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, що за встановлених судом обставин найбільш відповідає інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні зазначеного спору.

Витрати по сплаті судового збору на підставі статті 141 ЦПК України суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 43, 76-81, 141, ст.ст.223, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25.12.2025 року.

Суддя Щепіхіна В. В.