УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Муратової С.О.,

за участю секретаря Драгана О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ", в якій просить видати дублікат наказу Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2015 № 2-н/640/3059/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості у розмірі 5763,67 грн.; поновити строк пред?явлення наказу Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2015 №2-н/640/3059/14 до виконання.

В обґрунтування заяви представник зазначає, що 18.02.2015 Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ № 2-н/640/3059/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості в розмірі 5763,67 грн. Виконавчий документ № 2-н/640/3059/14 перебував на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у рамках виконавчого провадження № 53174505. На теперішній час виконавче провадження № 53174505 завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до довідки Відділу від 24.07.2025 №116507, виконавчий документ № 2-н/640/3059/14 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 5763,67 грн - втрачено. Строк пред`явлення виконавчого документу № 2-н/640/3059/14 сплинув. Станом на час звернення до суду, заборгованість за виконавчим документом № 2-н/640/3059/14 не сплачено.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка у відповідності до ч.1 ст. 233 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви по суті.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 22.10.2014 Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 5641,87 грн., а також судовий збір у розмірі 121,80 грн, що був останнім сплачений при поданні заяви до суду.

Статтею 431 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання про видачу дубліката виконавчого документа врегульовано розділом ХІІІ ЦПК України Перехідні положення.

Відповідно до п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого документа є його втрата.

Згідно довідки Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.07.2025, судовий наказ № 2-н/640/3059/14 від 18.02.2015, виданий Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості в розмірі 5763,67 грн втрачено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

Таким чином, судом встановлено, що оригінал виконавчого документу Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/18255/14-ц, н/п 2-н/640/3059/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості в розмірі 5763,67 грн було втрачено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

На час видачі виконавчого документу у справі № 640/18255/14-ц, н/п 2-н/640/3059/14 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02.06.2016. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02.06.2016 до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2018 у справі № 905/6977/13 та від 02.05.2018 у справі № 5016/149/2011(17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 у справі № 553/1951/14-ц та від 29.01.2020 у справі № 344/19847/18.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Таким чином, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Отже, на переконання суду, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів на підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з матеріалів цивільної справи вбачається, що стягувачем вживались заходи для отримання на виконання зазначеного рішення суду виконавчих документів, а тому суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущено з поважних причин.

Так, втрата оригіналу виконавчого документу, на думку суду, порушує принцип обов`язковості виконання судового рішення, та майнові права стягувача, у зв`язку з чим суд вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для задоволення заяви КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова 22.10.2014 у справі № 640/18255/14-ц, н/п 2-н/640/3059/14 за заявою КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ", суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 5641,87 грн., а також судовий збір у розмірі 121,80 грн, що був останнім сплачений при поданні заяви до суду.

Поновити Комунальному підприємству "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу - судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова від 22.10.2014 у справі № 640/18255/14-ц, н/п 2-н/640/3059/14 за заявою КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ", суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 5641,87 грн., а також судовий збір у розмірі 121,80 грн, що був останнім сплачений при поданні заяви до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Муратова