Провадження №2/523/7317/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 7 у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 25.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №363186-КС-001 про надання кредиту, а також додаткова угода від 30.08.2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, які були підписані у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 25.07.2021 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір, на умовах визначених офертою, яку відповідач того дня прийняла. Крім цього, позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. За умовами договору про надання кредиту відповідачу було надано грошові кошти в загальному розмірі 20000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, які вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість відповідач частково сплатила кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 23734,33 грн, з яких: 12813,201 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10921,12 грн. сума прострочених платежів по процентам. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на пропуск позовної давності, який настав у лютому 2025 року. Також зазначила, що на період воєнного стану строки позовної давності було призупинено, але позивачем не доведено належними та допустимими доказами наслідки, спричинені таким станом, що об`єктивно унеможливили реалізацію його процесуальних прав у строк, встановлений законом, так як в регіонах, де зареєстровані позивач та відповідач, наявність безпосередніх перешкод для доступу до правосуддя, у тому числі бойових дій, окупації, заборон на пересування, зруйнованих комунікацій, не було. Крім того, зазначила, що їй 58 років і за ці 3 роки та 7 місяців у неї значно погіршилося фінансове становище та фізичне здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №363186-КС-001 про надання кредиту шляхом направлення відповідачу пропозиції (оферти), яку остання прийняла. Крім цього, ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, яким відповідач скористалася для укладення договору з позивачем.

Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в сумі 10000 грн, строком на 8 тижнів, до 19.09.2021 року, зі сплатою процентів за користування коштами: денна відсоткова ставка 0,76099099%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 8423,81%. В свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами та комісію за надання кредиту у порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Також відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані їй виходячи з обраних умов кредитування.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в кредит грошові кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується скріншотом з платіжної системи «TAC Pay», згідно якого відповідачу на підставі кредитного договору №363186-КС-001 від 25.07.2021 року на платіжну картубуло перераховано 10000 грн та даними виписки з особового рахунку про рух грошових коштів по картці належній відповідачу.

Крім того, 30.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до договору №363186-КС-001 від 25.07.2021 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди №1 ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу додатково грошові кошти в сумі 10000 грн, що підтверджується скріншотом з платіжної системи «TAC Pay», згідно якого відповідачу на підставі кредитного договору №363186-КС-001 від 25.07.2021 року на платіжну картубуло перераховано 10000 грн та даними виписки з особового рахунку про рух грошових коштів по картці належній відповідачу. Після збільшення суми кредиту, загальну сума кредиту становить 20000 грн., а також продовжено строк кредиту на 148 днів.

За умовами вищевказаного договору та додаткової угоди відповідач зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що утворилася станом на 29.08.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 23734,33 грн, з яких: 12813,201 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10921,12 грн. сума прострочених платежів по процентам. Доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно із ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.

Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

При укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи сторони відповідача щодо пропуску у межах вказаної справи позивачем строку позовної давності.

Так, у відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому дія карантину була подовжена до 30 червня 2023 року.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню.

З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами).

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

14 травня 2025 року Верховна Рада України прийняла законопроект від 31 травня 2024 року № 11315 «Про внесення змін до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав законної сили 04 вересня 2025 року.

У зв`язку з цим, враховуючи дату звернення позивача з вказаним позовом 11.09.2025 року, та те що Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, а також введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, позовні вимоги, які пред`явлені у межах зазначеної цивільної справи можуть бути задоволені, адже встановлений законом трьох річний строк для звернення до суду з вказаним позовом, в силу вище вказаних обґрунтувань, позивачем пропущено не було.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 549, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місцезнаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором №440280-КС-004 від 09.06.2023 року в загальній сумі 22759 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місцезнаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2025 року

Суддя О.М.Боков