17.12.25 Справа № 469/1473/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Надич В.В.,

скаржник ОСОБА_1 - не з`явилась,

представник стягувача АТ «Райффайзен Банк» - Собчук О.В.,

представник Березанського відділу ДВС у

Миколаївському районі Миколаївської області

Південного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Березанського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),-

в с т а н о в и в:

12 листопада 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі - Березанський відділ ДВС) .

В обґрунтування скарги зазначала, що 04 грудня 2009 року Березанським районним судом видано виконавчий лист №2-463/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 17295,14 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа Березанським відділом державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження №16905596, в межах якого 23.01.2010 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно ОСОБА_1

12.02.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

09.11.2025 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області про зняття арешту із нерухомого майна, де її було повідомлено, що зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищене, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Наявність арешту чинить заявниці перешкоди у здійсненні своїх прав, так як вона не має змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд; відкриті виконавчі провадження у відділ ДВС відсутні, а тому підстав для продовження обтяження на майно не має.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Березанський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області зняти арешт на нерухоме майно, накладений постановою державного виконавця ВДВС Березанського РУЮ від 23 січня 2010 року у виконавчому провадженні № №16905596, реєстраційний номер обтяження 9458660 від 28.01.2010 року.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року скаргу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду скарги по суті з викликом сторін.

У судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримала у повному обсязі.

Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк» Собчук О.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився та не повідомив причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З Інформації ВП-спецпідрозділ вбачається, що виконавче провадження №16905596 за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 04.12.2009 року у справі №2-463 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 17295,14 грн. завершено 12 лютого 2010 року з поверненням виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с.70).

Арешт на нерухоме майно заявниці державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження знято не було.

У єдиному реєстрі боржників інформація про особу заявниці відсутня.

Разом з тим, станом на день розгляду скарги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис про державну реєстрацію обтяжень арешту, накладеного постановою №16905596 від 23.01.2010 року державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції, номер запису про обтяження 9458660 від 28 січня 2010 року (а.с.9).

У знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 в.о.начальника відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області 07 листопада 2025 року відмовлено з посиланням на знищення матеріалів виконавчого провадження у зв"язку зі сплином трирічного строку зберігання.

Відповідно до частин 1-4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Пунктом 2 ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" 21 квітня 1999 року N 606-XIV (у редакції, що діяла на момент повернення виконавчого листа стягувачу) визначені випадки повернення виконавчого листа стягувачу, у тому числі, зокрема, у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною п"ятою статті 40 вказаного Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у межах строків, встановлених цим Законом.

На підставі ч.2 ст.38 вказаного Закону, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Встановлені судом обставини та положення закону свідчать про те, що відкриті виконавчі провадження, у яких боржником є ОСОБА_1 , або виконавчі листи, які відповідно до закону можуть бути повторно направлені на виконання до державної виконавчої служби або приватного виконавця, відсутні, а тому збереження арешту майна порушує право власності ОСОБА_1 , у зв"язку з чим відмова в.о.начальника відділу ДВС у скасуванні арешту майна, накладеного державним виконавцем цього ж відділу, не відповідає вимогам закону, а тому скарга є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.258-261, 447-452 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Березанський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про обтяження 9458660, зареєстрований 28 січня 2010 року на підставі постанови №16905596 про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 23 січня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: