УХВАЛА

24 грудня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

встановив:

ОСОБА_1 19.12.2025 року через свого представника звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити його опікуном над такою.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також має бути подана з додержанням вимог ст.177 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2, 4 ст.83 ЦПК України на позивача покладений обов?язок подати докази разом з поданням позовної заяви. А якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об?єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, позивач зобов?язаний надати всі докази, які підтверджують кожну зазначену ним обставину, (обставини) якою (якими) він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров?я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Предметом доказування в даній категорії справ є наявність в особи хронічного, стійкого психічного розладу, факти, що підтверджують, що особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними, інші обставини. Для цього суд оцінює висновок судово-психіатричної експертизи, довідки з медичних установ, довідки про постановку на облік у психіатричній установі, виписки з історії хвороби, інші докази, які підтверджують, що особа внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій і (або) керувати ними, раніше проведенні судово-психіатричні експертизи, тощо.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Так, заявник, звертаючись до суду, вказує, що на день подання заяви ОСОБА_2 і надалі страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості в ступені імбецильності з судинним синдромом.

На підтвердження своїх доводів заявник подав до суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності з дитинства, копію посвідчення серії НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_2 призначено державну соціальну допомогу, та виписку з медичної карти стаціонарного хворого №4033/17 від 27.06.2017 року, відповідно до яких ОСОБА_2 встановлено діагноз важка розумова відсталість з мовним недорозвитком.

Водночас, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та посвідчення серії НОМЕР_1 не свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , а виписка з медичної карти стаціонарного хворого №4033/17 від 27.06.2017 року не свідчить про те, що ОСОБА_2 і надалі страждає стійким хронічним психічним розладом, оскільки така датована 2017 роком.

Таким чином, в порушення зазначених вимог процесуального законодавства, заявник, в обґрунтування свої вимог, не зазначив обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суду не надано доказів наявності у вказаної особи психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, зокрема, актуальних виписок із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого) чи висновків лікаря-психіатра, довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах, тощо, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушенням прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

Також в заяві зазначено, що мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 проживає у Республіці Польща разом із двома іншими доньками.

На підтвердження своїх доводів заявник до заяви долучив довідку №SP257.4318.05.2024 від 19.02.2024 року про те, що ОСОБА_4 у 2023/2024 навчальному році є ученицею початкової школи №257 у Варшаві; довідку від 26.02.2024 року про те, що ОСОБА_3 з 04.08.2022 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку 19.02.2024 року про те, що ОСОБА_5 в поточному 2023/2024 році продовжує навчання у 3 класі ліцею.

Проте вказані дані не можна вважати актуальними, відтак, в порушення вимог ч.5 ст.177 ЦПК України, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження перебування на даний час ОСОБА_3 у Республіці Польща.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, заявником, в порушення вимог ч.1 ст.177 ЦПК України, до суду подано заяву з додатками лише в одному екземплярі, при цьому до заяви додано докази її надіслання (надання) заінтересованій особі та ОСОБА_2 .

Таким чином заявнику необхідно надати копії заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, зазначених відомостей заява ОСОБА_1 не містить.

Крім того, відповідно до ч.2, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість, в порушення вимог ч.2, 5 ст.95 ЦПК України, заявником в заяві не зазначено про наявність у неї чи іншої особи оригіналу письмових доказів.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи, на те, що в матеріалах доданих до заяви наявні копії документів, а заявником не зазначено про наявність у нього чи іншої особи оригіналів письмових доказів, суддя дійшов висновку про необхідність надання заявником суду оригіналів документів доданих до заяви для їх дослідження під час розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.177, 185, 259-261, 294 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки заяви. Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний