17.12.2025 Справа № 469/93/25
2/469/350/25 З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,
учасники справи:
представник позивача Варшавський К.А. - не з`явився,
відповідач ОСОБА_1 - не з`явилась,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,
Позов мотивований тим, що 09 червня 2021 року та 07 грудня 2021 року відповідач через сайт ТОВ "Будинок комфорту", на якому була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подала заявку на укладення договорів з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронних правочинів. Таким чином, між ТОВ "Будинок комфорту" та відповідачем за допомогою інформаційно-комунікаційних систем укладено договора оренди, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідачу надано у строкове платне володіння та користування об`єкти оренди: смартфон Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 4/128GB Forest Green та рідкокристалічний телевізор модель LCDtv32 "Xiaomi Mi TV P1 32" з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду. 03.07.2023 року між ТОВ "Будинок комфорту" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (після перейменування ТОВ "Свеа Фінанс") було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ "Будинок комфорту" передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором
30 січня 2025 року суд відкрив провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву суду не надала.
Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Зазначене вбачається також із послідовності дій клієнта (а.с.11, 24-25).
Згідно з п.4 договору та п.8.4 Правил до договору оренди (а.с.26-30), за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди.
За п.5.1 Правил надання майна в оренду сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі оренди майна.
Відповідно до п.8.1 Правил у випадку порушення своїх зобов`язань за договором оренди з правом викупу та даними Правилами, сторони несуть відповідальність, визначену договором, Правилами та чинним законодавством України.
Згідно з п.4 договору та п.8.4 Правил до договору оренди (а.с.45-49), за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди.
За п.5.1 Правил надання майна в оренду сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі оренди майна.
Відповідно до п.8.1 Правил у випадку порушення своїх зобов`язань за договором оренди з правом викупу та даними Правилами, сторони несуть відповідальність, визначену договором, Правилами та чинним законодавством України.
03 липня 2023 року ТОВ "Будинок комфорту" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" уклали договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки, встановлені договором, та підписали реєстр боржників згідно з додатком №1 до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 року (а.с.60-65).
Згідно з платіжною інструкцією №9196 від 10 липня 2023 року, ТОВ "Росвен Інвест Україна" здійснив оплату фінансування ТОВ "Будинок комфорту" за договором факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 (а.с.1).
Рішенням єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест Україна" від 25 березня 2024 року змінено назву (найменування) товариства з ТОВ "Росвен Інвест Україна" на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (а.с.72).

За витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 позивачу перейшло право вимоги до відповідача за договором оренди майна з правом викупу № 056 від 09 червня 2021 року у сумі 26709,28 грн., з яких 17833,008 грн. - загальна сума вимог за договором, 8876,28 грн. - сума штрафних санкцій, строк прострочення виконання зобов`язань складає 528 днів, та за договором оренди майна з правом викупу № 030 від 07 грудня 2021 року у сумі 47188,24 грн., з яких 34477,00 грн. - загальна сума вимог за договором, 12711,24 грн. - сума штрафних санкцій, строк прострочення виконання зобов`язань складає 530 днів (а.с.70, 71).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадця та статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України.

Отже, сторонами укладено договори з дотриманням вимог законодавства України; ТОВ "Будинок комфорту" свої зобов`язання за договорами оренди з правом викупу виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу.

У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, орендні платежі починаючи з дати укладання договору та отримання товару жодного разу і сплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Разом з тим, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок не повною мірою є обгрунтованим.

Так, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду.

Проте Правила надання майна в оренду не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір найму-продажу.

За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору оренди з правом викупу.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Тому суд враховує лише умови, викладені безпосередньо в договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Оскільки відповідач не виконала належно свої грошові зобов`язання за договорами, тому з неї на користь позивача слід стягнути 17833,00 грн. несплачених орендних платежів за договором від 09 червня 2021 року та 34477,00 грн. за договором оренди від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, за положеннями якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, у зв"язку з невиконанням відповідачем своїх зобов"язань за договорами оренди майна з правом викупу, з неї на підставі п.4 договору оренди №056 від 09 червня 2021 року на користь позивача потрібно стягнути пеню в розмірі 526,24 грн. (станом на 24 лютого 2022 року) та на підставі п.4 договору оренди №030 від 07 грудня 2021 року -пеню в розмірі 779,20 грн (станом на 24 лютого 2022 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем заборгованості первісному кредитору за вказаними договороми оренди майна з правом викупу, вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 53615,44 грн., у тому числі заборгованість за договором оренди №056 від 09 червня 2021 року у розмірі 18359,24 грн., з яких 17833,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами, 526,24 грн. - заборгованість за пенею, та заборгованість за договором оренди №030 від 07 грудня 2021 року у розмірі 35256,20 грн., з яких 34477,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами, 779,20 грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. при ціні позову 73897,52 грн., судом задоволено вимоги на суму 53615,44 грн., тобто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1757,54 грн. (2422,40 грн. * 53615,44 грн. : 73897,52 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 206, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС", , місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, заборгованість за договором оренди №056 від 09 червня 2021 року у розмірі 18359,24 грн., з яких 17833,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами, 526,24 грн. - заборгованість за пенею; заборгованість за договором оренди №030 від 07 грудня 2021 року у розмірі 35256,20 грн., з яких 34477,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами, 779,20 грн. - заборгованість за пенею, а також судовий збір в сумі 1757,54 грн., всього стягнути 55372 (п`ятдесят п`ять тисяч триста сімдесят дві) гривні 98 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя