Справа № 588/1985/25
провадження № 2/588/789/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

Позивач у листопаді 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 10.03.2021 між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 216779-М, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 14950,00 грн строком до 08.04.2021 з дати його надання.

12.05.2021 між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладеного договір факторингу №, відповідно до якого ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФІНФОРС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 .

Станом на дату звернення з позовом до ОСОБА_1 , заборгованість позичальника по кредитному договору перед ТОВ «ФІНФОРС» складає 35431,60 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 216779-М від 10.03.2021 в розмірі 35431,60 грн, сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 18.11.2025 за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «вручено особисто 25.11.2025».

Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду

Судом установлено, що 10.03.2021 між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №216779-М, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14950,00 грн строком з 10.03.2021 по 08.04.2021 з можливістю авто пролонгації кредиту та з нарахуванням процентів за акційною процентною ставкою в розмірі 0,9% на день та річною процентною ставкою 328,5% (а.с. 37-43).

Також, між сторонами була заключена угода до кредитного договору № 216779-М від 10.03.2021 (автопролонгація), якою було продовження строк дії кредитного договору з 09.04.2021 по 28.04.2021 із датою повернення кредиту 28.04.2021 та підвищеною процентною ставкою 4,15% від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 44).

Сторонами були погоджені графік платежів та паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 34-36, 44).

У матеріалах справи містяться Правила надання коштів у кредит ТОВ «ЕКВІФІН Україна» (а.с. 21-33).

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора f23937.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі кредитної лінії № 216779-М, який підписав ОСОБА_1 10.03.2021.

На виконання умов вказаного договору позичальнику ОСОБА_1 10.03.2021 за допомогою сервісу LiqPay було перераховано обумовлену суму кредитних коштів, а саме 14950,00 грн (а.с. 53зв).

Отже, ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит.

12.05.2021 між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу за № відповідно до якого, а також витягу з реєстру прав вимоги від 12.05.2021 ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНФОРС» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором № 216779-М від 10.03.2021 у розмірі 35431,60 грн, з яких: сума основного зобов`язання 14950,00 грн, сума заборгованості по процентам 13455,00 грн, сума заборгованості за додатковими процентами 7026,60 грн (а.с. 54-56, 61).

Позивач додаткових нарахувань не здійснював.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНФОРС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору №216779-М від 10.03.2021, що був укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА».

Із розрахунків заборгованості наданих ТОВ «ФІНФОРС» вбачається, що відповідач не здійснював погашення заборгованість ні по тілу кредиту ні по процентам (а.с. 61зв.-62).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованість за кредитним договором № 216779-М від 10 березня 2021 в розмірі 35431 (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять одна) грн 60 коп та судові витрати у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», адреса місцезнаходження: Іоанна Павла ІІ,буд. 4/6 корпус "В", поверх 5, каб. 508-2 м. Київ, 01042, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Лебедь