УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райх Лариса Михайлівна до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2025 року в провадження Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райх Лариса Михайлівна до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивач просить:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами й земельну ділянку (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які були набуті на підставі Договору довічного утримання (догляду) серія та номер 2-1494 виданий 25.12.2004 року.

В порядку поділу спільного майна подружжя:

- визнати за Позивачкою, ОСОБА_3 , право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за Позивачкою, ОСОБА_3 , право власності на ? частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за Позивачкою, ОСОБА_3 , право власності на Гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати за Відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за Відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на ? частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за Відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на Гараж № 5-392, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- припинити право спільної сумісної власності подружжя та визнати за Відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на автомобіль марки «Daewoo Lanos», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

- стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 на користь Позивачки, ОСОБА_1 1/2 частини вартості автомобіля марки «Daewoo Lanos», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у розмірі 26.500,00 (двадцять шість тисяч п`ятсот) грн. у якості грошової компенсації за автомобіль. 1

Крім того, просить витребувати у Відповідача правовстановлюючі документи на все вищезазначене майно. Стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 на користь Позивачки, ОСОБА_1 , судові витрати згідно квитанцій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В.

Після надходження позовної заяви суд вирішує питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, або відкриває провадження у справі.

При відкритті провадження по справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Як вбачається із резолютивної частини позовної заяви в ній зазначено вимогу про визнання за ОСОБА_3 , право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на ? частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_2 , право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на ? частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак не зазначено зміст позовних вимог, а саме розмір часток майна.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 916/1220/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Згідно ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

При цьому, вартість майна визначається відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт (акт про оцінку майна).

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Випадки обов`язкового проведення оцінки майна встановлюються цим Законом.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно.

Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

За приписами абз.3 п.1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами й земельну ділянку (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_3 , право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , право власності на ? частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, просить визнати за ОСОБА_3 , право власності на Гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 та визнати за Відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на Гараж № 5-392, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, сторона позивача в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надала звіт про оцінку вказаного майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, а також кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

З викладеного вище встановлено, що позивачу слід надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки (кадастровий номер :06:009:0009), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; гаража № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; гаража № НОМЕР_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на день звернення до суду та зазначити реальну ціну позову, виходячи з вартості такого майна.

У зв`язку із невизначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору.

Вимогами п.2 ч.1 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З доданого представником позивача до позовної заяви опису вкладення вбачається, що 14.12.2025 позивачем направлено відповідачу ОСОБА_2 позовну заяву з копіями поданих до суду документів на адресу: АДРЕСА_3 .

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вказаних вимог судом було отримано відповідь № 2163013 від 22.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, в даному випадку відповідач має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ., та позивачем в порушення вимог ч. 1ст. 177 ЦПК України суду не надано належного доказу надсилання листом з описом вкладення копій поданих до суду документів відповідачу на адресу його місця реєстрації.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 43, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачу необхідно направити позовну заяву з додатками на адресу відповідача АДРЕСА_4 , про що надати суду докази.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява має бути залишена без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185,260,261,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райх Лариса Михайлівна до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В.Юрлагіна