ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7452/25 Справа № 214/1034/25 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 214/1034/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року, яке ухвалено суддею Ткаченком А.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 14 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 договору № 4373337 про надання коштів, відповідач отримав суму кредиту в розмірі 12 000 грн на строк 360 днів з датою повернення кредиту по 03 лютого 2025 року, процентною ставкою 2,5% в день. Ураховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Станом на дату подання заяви заборгованість відповідача склала 11 999,99 грн тіло кредиту; 69 177,70 грн сума процентів за користування кредитом нарахована первісним кредитором; 28 200 грн сума процентів за користування кредитом нарахована новим кредитором за 94 календарних днів.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 4373337 про надання коштів сумі 109 377,69 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за укладеним 09 лютого 2024 року з ТОВ «Лінеура Україна» договором № 4373337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у сумі 109 377 грн 69 коп, з яких: 11 999 грн 99 коп сума боргу за тілом кредиту; 69 177 грн 70 коп сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором; 28 200 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором.Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 грн 40 коп та витрат, понесених на правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бражник Д.С., просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 69 177,70 грн та 28 200 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом задовольнити частково та стягнути з останнього 54 839,99 грн та здійснити, відповідно до норм діючого законодавства, перерозподіл судових витрат у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач незважаючи на те, що кредитний Договір, який укладено після набрання чинності Законом україни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, не привів свою діяльність, а також умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки і продовжив нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством. З огляду на наведене, вказані вище дії позивача безумовно порушували права відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитного договору в частині нарахування щоденної відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на день значно перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1 % та були несправедливими, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, 09 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», було укладено електронний договір № 4373337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.33-46).

Пунктами 1.2-1.3 кредитного договору сторонами правочину погоджено такі умови кредитування: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн; строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору.

Указаний договір з додатками і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «53592» ОСОБА_1 09.02.2024 о 18:59, що не спростовано відповідачем у судовому засіданні.

Додатки до договору та паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну відсоткові ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо.

25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників. Згідно з вимогами договору факторингу фактор прийняв реєстр боржників, що підтверджується актом приймання передачі (а.с. 105-114).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» передано право вимоги за кредитним договором № 4373337 боржник ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 109 377,69 грн (а.с. 55-65), серед яких: заборгованість за тілом кредиту 11 999,99 грн, заборгованість за відсотками 69 177,70 грн.

Крім того, оскільки станом на дату укладання договору факторингу 25 жовтня 2024 року від 25 жовтня 2024 року, строк дії договору № 4373337 від 09 лютого 2024 року не закінчився, тому в межах строку дії договору новим кредитором за період з 26 жовтня 2024 року по 27 січня 2025 року (94 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 28 200 грн, виходячи з розрахунку 11 999,99 грн. (борг за тілом кредиту) * 2,5% * 94 календарних днів (а.с.66-68).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором № 4373337 про надання коштів, в загальному розмірі 109 377,69 грн.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

09 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», було укладено електронний договір № 4373337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.33-46).

Зазначений договір є чинним, факт його укладення відповідачем не оспорюється, тому вказаний договір підлягає виконанню сторонами.

25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників. Згідно з вимогами договору факторингу фактор прийняв реєстр боржників, що підтверджується актом приймання передачі (а.с. 105-114 копія договору з додатками).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» передано право вимоги за кредитним договором № 4373337 боржник ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 109 377,69 грн (а.с. 55-65), серед яких:заборгованість за тілом кредиту 11 999,99 грн, заборгованість за відсотками 69 177,70 грн.

Крім того, оскільки станом на дату укладання договору факторингу 25 жовтня 2024 року від 25 жовтня 2024 року, строк дії договору № 4373337 від 09 лютого 2024 року не закінчився, тому в межах строку дії договору новим кредитором за період з 26 жовтня 2024 року по 27 січня 2025 року (94 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 28 200 грн, виходячи з розрахунку 11 999,99грн. (борг за тілом кредиту) * 2,5% * 94 календарних днів (а.с. 66-68).

Таким чином, за розрахунком позивача, загальна сума заборгованості, нарахована новим кредитором за умовами кредитного договору, становить 109 377,69 грн.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як зазначено Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором № 4373337 про надання коштів, в загальному розмірі 109 377,69 грн, з яких: 11 999 грн 99 коп сума боргу за тілом кредиту; 69 177 грн 70 коп сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором; 28 200 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором.

Колегія суддів не погоджується з висноком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 69 177 грн 70 коп суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором; 28 200 грн суми заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості, відсотки за користування кредитом нараховані за період з 09 лютого 2024 року по 27 січня 2025 року, тобто в межах строку дії договору.

Разом з тим, судом встановлено, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% .

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день, з 20 серпня 2024 року - 1% від суми кредиту за кожен день.

Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.

Договір № 4373337 про надання коштів від 09 лютого 2024 року укладений строком 360 днів. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Тобто такий кредитний договір укладений і діяв після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати: з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року - 2,5%; з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 1,5%; з 21 серпня 2024 року - 1%.

Отже, з 09 лютого 2024 року по 09 березня 2024 року розмір заборгованості за процентами становить 5 200 грн (12 000 грн*1,5%/100%*29 днів); з 10 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року 13 200 грн (12 000 грн*2,5%/100%*44 дні); з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року 21 600 грн (12 000 грн*1,5%/100%*120 днів); з 21 серпня 2024 року по 03 лютого 2025 року 20 040 грн (12 000 грн*1%/100%*167 днів).

Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитом за період з 09 лютого 2024 року по 03 лютого 2023 року становить 54 819,99 грн (5 200 грн + 13 200 грн + 21 600 грн +20 040 грн - 5 220,01 грн оплата від 08 березня 2024 року.

На підставі наведеного вище рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 69 177 грн 70 коп суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором; 28 200 грн суми заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 09 лютого 2024 року по 03 лютого 2023 року в розмірі 54 819,99 грн, та, відповідно, зменшенню підлягає загальний розмір заборгованості, стягнутої оскаржуваним рішенням з відповідача на користь позивача з 109 377,69 гривень до 66 819,98 гривен.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги та зміною оскаржуваного рішення, підлягають перерозподілу судові витрати, пропорційно задоволенних позовних вимог та апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 109 377,69 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 69 177 грн 70 коп суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, 28 200 грн суми заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 09 лютого 2024 року по 03 лютого 2023 року в сумі 54 819 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн 99 коп.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року змінити в частині розміру загальної заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за укладеним 09 лютого 2024 року з ТОВ «Лінеура Україна» договором № 4373337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, зменшивший цей розмір з 109 377,69 грн до 66 819 (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 98 коп.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року змінити в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрат по сплаті судового збору 2 422 грн 40 коп, зменшивши цей розмір до 1 479 (одна тисяча чотириста сімдесят дев`ять) грн 87 коп, та змінити в частині витрат, понесених на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, зменшивши цей розмір до 6 000 (шість тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 413 (одна тисяча чотириста тринадцять) грн 79 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: