КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/72/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Котенко Р.В., повне рішення складено 21 серпня 2025 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У січні 2025 року до суду звернувся ОСОБА_2 із позовом про розірвання шлюбу.

Вимоги позову мотивує тим, що 05 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось. За час спільного проживання у зв`язку із різними характерами та поглядами на сімейні стосунки у подружжя виникали непорозуміння та суперечки. Мають різні погляди на сім`ю, обов`язки подружжя, сімейні цінності, між сторонами відсутнє взаємопорозуміння.

З осені 2021 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружні відносини між сторонами фактично припинились.

Уважає подальше збереження шлюбу неможливим, оскільки таке суперечить інтересам позивача та може нашкодити інтересам сина сторін.

Вказує, що примирення є неможливим у зв`язку із наведеним.

Мотивуючи наведеним, просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований в Дарницькому районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1408 від 05 грудня 2007 року.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 грудня 2007 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1408.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Задовольнивши позов, суд вказав, що цей позов є дійсною волею ОСОБА_2 . Суд зазначив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Судом не установлено підстав для повторного надання сторонам строку для примирення.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне установлення судом обставин справи, ненадання належної оцінки доказам, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом безпідставно відмовлено у заяві ОСОБА_1 про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, як таку, що не підписана, оскільки позов датовано 2023 роком та містить засвідчувальний напис «З оригіналом згідно 06.01.2025 р. (підпис)». Уважає, що вказаним підтверджується відсутність обґрунтованість сумніву відповідачки щодо відсутності реального волевиявлення чоловіка на розлучення.

Посилається на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року у справі №753/6493/23, якою позовну заяву ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто як не підписану.

Вказує, що суд безпідставно відмовив у клопотанні про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою з огляду на відсутність підпису ОСОБА_2 у позовній заяві.

Зазначає, що від ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала усні відповідь, що інформація про мобілізацію позивач відсутня, скерували для звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , письмової відповіді на запит від якого щодо мобілізації відповідачка не отримала.

Вказує, що наразі відповідачці невідомо про місце перебування позивача.

Заперечує проти участі у суду першої інстанції ОСОБА_4 як представника позивача за нотаріальною довіреністю, яка також є рідною сестрою ОСОБА_2 з огляду на, те що ОСОБА_4 не є законним представником позивача, не є адвокатом.

Стверджує, що після спливу строку на примирення судом не уточнено думку позивача щодо розірвання шлюбу, також відсутні заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про залишення без розгляду позовних вимог

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

28 листопада 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року повернуто особі, яка його подала, без розгляду у зв`язку із відсутністю доказів направлення відзиву іншому учаснику справи.

5. Позиція інших учасників справи.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вказав, що позовна заява підписана ним особисто. Наполягав на розірванні шлюбу із відповідачкою. Вказав, що тривалий час проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Згідно даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 05 грудня 2007 року, актовий запис №1408 (а.с.7).

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 (а.с.8).

13 лютого 2025 року ОСОБА_2 подано заяву, в якій просить проводити розгляд справ за його відсутності (а.с.17).

23 квітня року ОСОБА_2 подано заяву, в якій просить суд пришвидшити розгляд справи. До заяви долучено світлокопію довідки в/ч НОМЕР_3 , з даних якої убачається, що солдати ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 14 лютого 2025 року по теперішній час (а.с.25-26).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про надання строку на примирення. Надано строк на примирення тривалістю 2 місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом.

29 травня 2025 року ОСОБА_2 подано заяву, у якій просить суд пришвидшити розгляд справи, а також заперечував проти надання строку на примирення (а.с.35).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання.

24 липня 2025 року відповідачкою подано клопотання про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, як таку, що не підписана.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення позовної заяви.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.

Доводи апеляційної скарги щодо непідписання позивачем позовної заяви чи підписання позову іншою особою колегія суддів відхиляє з огляду на те, що хоча заява мітить засвідчувані слова «Згідно з оригіналом», проте така також містить особистий підпис ОСОБА_2 У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив справжність та належність йому підпису у позовній заяві.

За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною 7 статті 240 ЦПК України.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

З матеріалів справи установлено, що при зверненні до суду позивач вказав, що надання строку на примирення суперечитиме його інтересам. Разом з тим, судом за клопотанням відповідачки надано строк на примирення терміном 2 місяці. Протягом строку на примирення позивачем 29 травня 2025 року додатково подано заяву, у якій просить задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів приймає до уваги те, що за період з моменту подачі позову до перегляду справи у суді апеляційної інстанції позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, що свідчить про його небажання продовжувати спільне життя із відповідачкою та неможливість налагодження стосунків. Тобто позиція ОСОБА_2 є незмінною протягом усього часу розгляду справи.

Закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

Колегія суддів зауважує, що реєстрація та перебування у шлюбі є правом особи, так само як і намір розірвати шлюб, тобто обов`язковим елементом шлюбу є добровільна згода перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається.

У справі, що переглядається, колегія суддів не установила, а відповідачкою не надано доказів наявності обставин, за яких можливе збереження сім`ї.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суд першої інстанції у визнанні явки позивача до суду обов`язковою колегія суддів відхиляє, оскільки у цій категорії справ таке не є обов`язковою умовою розгляду справи.

Щодо відсутності у представника позивача ОСОБА_4 повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 у цій справі, оскільки представник не є адвокатом, апеляційній суд вказує про таке.

Частиною 2 статті 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Відтак, інтереси сторін у справах про розірвання шлюбу можуть представляти також іншій особи, які не є адвокатами, проте досягли вісімнадцяти років та мають цивільну процесуальну дієздатність, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині безпідставні та відхиляються судом.

За наведених обставин висновок суду про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а відмова суду першої інстанції у розірванні шлюбу свідчитиме про примушування позивача до шлюбу проти його волі, що не відповідатиме нормативному визначенню змісту шлюбних відносин та є неприпустимим у демократичному суспільстві.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова