ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Соборного районного суду м.Дніпра у складі судді Наумової О.С. від 12 серпня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_5 зі слів матері. Біологічний батько, дізнавшись про те, що позивачка вагітна, зник, більше вони не бачилися, з позивачкою спілкування не підтримували, його місцезнаходження невідоме. Позивачка записана матір`ю-одиначкою, виховувала сина самостійно. У подальшому позивачка зустріла чоловіка ОСОБА_3 , з яким 01.03.2019 зареєструвала шлюб. ОСОБА_3 виявив бажання бути записаним батьком малолітнього ОСОБА_4 , вони разом звернулися до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження. 02.10.2019 їй видано повторно свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого був записаний ОСОБА_3 , син отримав прізвище та по батькові ОСОБА_6 . Сімейне життя між сторонами не склалося. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 по справі №201/10740/21 шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Натепер відповідач участі у житті малолітнього ОСОБА_6 не приймає, матеріальної допомоги не надає, вихованням та розвитком дитини не займається. З 14.04.2022 ОСОБА_3 призваний на військову службу, проходить військову службу, у 2023 році одружився, життям малолітнього ОСОБА_6 не цікавиться, аліменти не сплачує. Вважала, що не підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення статей 136, 138 СК України, адже між дитиною та відповідачем відсутні будь-які сімейні зв`язки, позивачка була мати-одиначкою, виховувала та забезпечувала сина самостійно без будь-якої сторонньої допомоги. Тому позивачка просила внести зміни до актового запису №1038 від 28.08.2013 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису №1038 від 28.08.2013 року; залишити прізвище ім`я по батькові дитини ОСОБА_6 та інші відомості без змін.

Заочним рішенням Соборного районного суду м.Дніпра від 12 серпня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа - Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса)) про виключення відомостей з актового запису про народження дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки народився син ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1038 батьками дитини записані - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 21).

Згідно повного витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_5 записаний батьком ОСОБА_4 за заявою матері №79 від 28.08.2013, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 91-92).

01 березня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Соборним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила на ОСОБА_8 (а.с. 15).

Позивачка вказує, що біологічний батько зник, з ним не спілкується, дитину виховувала сина самостійно. Відповідач виявив бажання бути записаним батьком малолітнього ОСОБА_4 і вони разом звернулися до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження.

Відповідно до копії актового запису №1038 від 28.08.2013 та повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, на підставі заяви матері ( ОСОБА_1 ) та батька ( ОСОБА_3 ) про визнання батьківства №149/14.3-52 від 02.10.2019, дані про дитину ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_6 . Також, змінено дані про батька дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 (а.с. 92 - 93, 154).

02 жовтня 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області видано повторно свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1038, батьком якого записаний ОСОБА_3 (а.с. 20).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 по справі №201/10740/21 шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 01 березня 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №96, розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с. 12 14).

Згідно висновком експерта №21-МГ від 06.02.2025 ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка. Таким чином встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тобто, батьківство громадянина ОСОБА_3 у відношенні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключається (а.с. 57-58).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (частина друга статті 125 СК України).

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перший частини першої статті 135 СК України).

Згідно з частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до частини першої статті 138 СК України жінці, яка народила дитину у шлюбі, надано право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до частини другої статті 138 СК України, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини, установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою статті 138 СК України) конструкція, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (мати дитини) та ОСОБА_3 подали заяву про визнання ОСОБА_3 батьківства стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому відповідач був записаний батьком дитини, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та копією актового запису про народження №1038 від 28.08.2013 (а.с. 91-92, 154).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 із вимогами про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини не звертався.

Також, у матеріалах справи відсутні докази про те, що інша особа подавала заяву про своє батьківство стосовно ОСОБА_6 .

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що матеріали справи не містять доказів про те, що інша особа подала заяву про своє батьківство відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; враховуючи, що вимога ОСОБА_1 про виключення запису про ОСОБА_3 , як батька дитини без подання іншою особою відповідної заяви буде суперечити вимогам частини другої статті 138 СК України та інтересам самої дитини, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія звертає увагу, що позивачка ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зазначила вагомих доводів про те, яким чином її особисті немайнові права, пов`язані із материнством щодо сина ОСОБА_6 , чи особисті немайнові права самої дитини порушуються фактом реєстрації відповідача батьком дитини в актовому записі про його народження, та яким чином виключення запису про відповідача, як про батька дитини сприятиме захисту (відновленню, визнанню) прав та інтересів дитини, в тому числі за умови відсутності інших заяв про визнання батьківства.

Саме по собі бажання позивачки змінити дані щодо батька дитини в актовому записі про народження дитини не може бути підставою для задоволення позову.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 01 травня 2023 року у справі №753/7593/21.

Доводи апеляційної скарги про відсутність кровного споріднення між дитиною та особою, яка записана батьком дитини не спростовують висновків суду, оскільки ОСОБА_3 подав заяву про визнання свого батьківства і надалі своє батьківство не оспорював.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 12 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова