Справа № 192/2129/24
Провадження № 2/192/188/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., за участю секретаря судового засідання Чепіги Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить:

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13349 від 20.07.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - стягувач заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23200,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис № 13349 про звернення стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором, укладеним між, ним, ОСОБА_1 , та ТОВ «Мілоан», було укладено Кредитний договір 1081438 від 05 лютого 2020 року, і запропоновано задовольнити вимоги кредитора у розмірі 23 200, 00 грн, далі іменоване - стягувач. 26.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем на підставі виконавчого напису № 13349 від 20.07.2020 було відкрито виконавче провадження № 62884815. Про дане провадження позивач дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Позивач зазначає, що він не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не був повідомлений жодним чином про заміну кредитора, чим відповідач порушив права позивача на регулювання даного питання в досудовому порядку.

Крім того зазначив, що однією з умов вчинення виконавчого напису є: засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних документів. Що свідчить, про те, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису, а отже він повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису відповідно до норм Закону України «Про нотаріат».

Також позивач вважає, що виконавчий напис № 13349 від 20.07.2020 року вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Окрім цього, наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки відповідача. Позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить 23200,00 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача.

У судове засідання позивач не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач не ставить питання щодо недійсності Кредитного договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, а відповідно таке питання не є предметом доказу у цій справі. Зазначає, що Товариство здійснює діяльність з надання фінансових кредитів фізичним особам на карткові рахунки на підставі укладених в електронній формі кредитних договорів в інформаційно-телекомунікаційній системі (надалі - /ТС) Товариства за допомогою веб-сайтів Товариства в мережі Інтернет, що зокрема за посиланням https://miloan.ua (далі - веб-сайт), відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та інших законодавчих актів. Тобто, Кредитний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний сторонами і вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, є чинним, створює зобов`язання для сторін цього договору.

Відповідач зазначає, що 05.02.2020 на виконання умов Кредитного договору, відповідно до Платіжного доручення №14823213 (додаток 3), шляхом безготівкового переказу суми кредиту на Картковий рахунок Позичальника, Товариством перераховано кредитні кошти. Заборгованість позичальника за Кредитним договором не погашена і станом на 20.06.2020 (дату вчинення виконавчого напису) становила 23200,00 грн. В порушення вимог Кредитного договору позичальник не повернув Товариству у визначений строк кредит та не сплатив усі передбачені Кредитним договором платежі. Тому, 20.06.2020 на підставі наданих документів та у відповідності до вимог законодавства нотаріус визнав достатнім перелік наданих Товариством документів та вчинив виконавчий напис № 13349 на Кредитному договорі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем не досліджувалася нотаріальна справа та документи, на підставі яких нотаріус приймав рішення про вчинення виконавчого напису, такі - належні документи не надані до позову, не є доказом у справі та судом не досліджуються. Відповідно, через необґрунтованість і недоведеність позовної вимоги, що заявлена як оскарження дій нотаріуса, позивач в обґрунтуванні не навів суду яким саме чином відповідач порушив його права та не надав суду належні і достатні докази заявленої вимоги. Незгода позивача з безспірністю суми кредитної заборгованості не може ґрунтуватись на простому небажанні оплачувати борг по Кредитному договору. Правова позиція позивача є лише припущенням, яка не підтверджена документально, зокрема розрахунком. Такі обґрунтування та докази не можуть бути покладені в основу судового рішення, у зв`язку з чим вимога позивача не підлягає задоволенню.

Представник відповідача просив проводити розгляд справи без його участі.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем з посиланням на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис № 13349, про звернення стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника за кредитним договором 1081438 від 05 лютого 2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», заборгованості за період з 06 березня 2020 по 30 червня 2020 суму у розмірі 23200,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту, що становить 800,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту, що становить 14400,00 грн, простроченої заборгованості за комісією, що становить 800,00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача за домовленістю сторін. Загальна заборгованість боржника становить 23200,00 грн.

Стягувачем у виконавчому написі вказане Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан».

На підставі виконавчого напису 26 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 13349, виданого 20.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» суми боргу у розмірі 23200,00 грн.

20 березня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з виконання виконавчого напису № 13349, виданого 20.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» суми боргу у розмірі 23200,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон від 02.09.1993 № 3425-XII) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі статтею 87 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно з пунктом 1 Переліку документів, до документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За змістом виконавчого напису від 29.06.2021№ 248710 його вчинено на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 2 (а саме «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») вказаний Перелік документів було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Проте, постанову КМ України від 26 листопада 2014 року № 662 було визнано незаконною та нечинною (в тому числі в частині зазначеного доповнення пунктом 2) постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постанова суду набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 липня 2020, вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто фактично на підставі правової норми, визнаної судом незаконною та не чинною.

Виконавчий напис було вчинено за нотаріально не посвідченим кредитним договором № 1081438 від 05 лютого 2020, укладеним із ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан».

Доказів надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику відповідачем суду не надано.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зазначив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Верховний Суд у вказаній також вказав на те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 потрібно задовольнити та спірний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доводи відповідача з огляду на встановлені судом обставини та наведені законодавчі приписи не спростовують обґрунтованості вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачем судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10 - 13, 19, 141, 263 - 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 13349, виданий 20 липня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості у розмірі 23200,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1721, , на користь ОСОБА_2 за подання позовної заяви у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1721, .

Суддя Н.В. Ковальчук