Єдиний унікальний номер 448/2372/25
Провадження № 2/448/1063/25
У Х В А Л А

23.12.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Сталевич Г.О. звернулася до Мостиського районного суду Львівської області з позовом про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Проаналізувавши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК).

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Оскільки відповідачем у справі вказано фізичну особу, суд, відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, здійснив запит до органу реєстрації місця перебування і місця проживання особи та відповідно до отриманої інформації з відділу обліку і моніторингу інформації про місце проживання ЗМУ Державної міграційної служби встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.09.2023р. знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, у позовній заяві представником позивачки було зазначено іншу адресу останнього відомого місця реєстрації: АДРЕСА_2 . Проте, будь-яких належних доказів, які б підтверджували інше останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідачки матеріали позовної заяви не містять.

Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Із матеріалів справи не вбачається підстав для визначення підсудності за вибором позивачки у відповідності до вимог ст.28 ЦПК України.

Таким чином, цей позов підсудний суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно положень ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ЦПК України).

Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 , слід вважати, що дана справа належить до підсудності Галицького районного суду м.Львова.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Мостиського районного суду Львівської області, а таку слід передати на розгляд за територіальною підсудністю до Галицького районного суду м.Львова.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Галицького районного суду м.Львова (79018, м.Львів, вул.Чоловського, 2).

Копію ухвали про направлення справи за підсудністю направити стороні позивача.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Кічак