Дата документу 23.12.2025 Справа № 332/1992/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1992/25 Головуючий у першій інстанції Сапунцов В.Д.
Провадження №22-з/807/172/25 Суддя доповідач Кочяеткова І.В.
23 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
Головуючої Кочеткової І.В.,
суддів: Онищенка Е.А.,
секретар Пантюх Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Полуніна Катерина Анатоліївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визначення місця проживання дитини з батьком,
У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2025 року залишено без змін.

15 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Полуніна К.А.,звернулася до апеляційного суду із заявою про стягнення з позивача судових витрат на адвоката, понесених відповідачкою в суді апеляційної інстанції.

17 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Полуніна К.А.,звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 21 500 грн. за подання відзиву на апеляційну скаргу та ведення справи в апеляційному суді.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення заяви з огляду на такі обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у частинах п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідний правовий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

У постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 821/227/17 викладено правовий висновок про те, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Цивільна справа не є складною, та не потребувала значних затрат для вивчення судової практики, аналізу законодавства, збирання доказів.

Із опису виконаних робіт видно, що на апеляційний розгляд судової справи про визначення місця проживання дитини з батьком, адвокатом Полуніною К.А. було витрачено 5 годин, та вартість вказаних послуг склали 21 500 грн..

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокат Полуніна К.А. надала суду як доказ вказаних затрат в суді апеляційної інстанції: ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1085661 (а.с. 183,т.2), платіжну інструкцію від 03.11.2025 на суму 21500 грн., (а.с.184,т.2), договір про надання юридичних послуг № 10/08-2023 від 10.08.2023(а.с.187-189,т.2), рахунок на оплату №3 від 03.11.2025 про надання юридичних послуг за апеляційний розгляд судової справи №332/1992/25 про визначення місця проживання з батьком (а.с.190), акт надання послуг №3 від 08.12.2025 у розмірі 21 500 грн. (а.с.191).

Детальний опис виконаних робіт в акті від 08.12.2025 відсутній.

Як видно із протоколу судового засідання від 16.12.2025, судове засідання було розпочато 16.12.2025 о 14:34 годині, та закінчено о 15 год. 15 хв., вказане свідчить, що судове засідання тривало 41 хвилину.

В засіданні апеляційного суду адвокат Полуніна К.П. пояснила, що в суді апеляційної інстанції відповідачці надавалися такі послуги: ознайомлення відповідачки з рішенням суду першої інстанції і роз`яснення його суті, ознайомлення з апеляційною скаргою, роз`яснення суті апеляційної скарги, складання заперечень на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні, роз`яснення судового рішення, ухваленого апеляційним судом за результатами перегляду справи.

Разом з тим, роз`яснення судового рішення про відмову у задоволенні позову, тлумачення змісту апеляційної скарги, складання заперечень на апеляційну скаргу, які за своїм змістом аналогічні із запереченнями на позовну заяву, роз`яснення постанови апеляційного суду про відмову у задоволенні апеляційної скарги не потребують від адвоката значних зусиль, велику кількість витраченого часу.

Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу: при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об?єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Відтак, зважаючи на викладені обставини, враховуючи принцип справедливості і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат за професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до 10 000 грн.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що представником ОСОБА_1 адвокатом Полуніною К.А. не було надано детального опису наданих послуг, який відповідав би та був би співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 суму понесених нею витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270,382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Полуніна Катерина Анатоліївна, про ухвалення додаткового рішення щодо витрат за професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень ( (десять тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повної постанови 24 грудня 2025 року.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді Е.А. Онищенко

Д.А. Трофимова