УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 371/992/19

провадження № 61-15373ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ житлового будинку.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 06 липня

2020 року клопотання задоволено.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня

2025 року скасовано ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ житлового будинку.

Відкладено підготовче засідання до 12:00 год. 12 листопада 2025 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Миронівського районного суду Київської області

від 20 жовтня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області

від 20 жовтня 2025 року.

04 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Миронівського районного суду Київської області

від 20 жовтня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 18 листопада 2025 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому оскаржуване рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року, якою скасовано ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи та відкладено підготовче засідання, яка в силу вимог частини першої статті 353 ЦПК України не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

За вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що право заявника на доступ до правосуддя обмежено судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_3 не позбавлений права включити свої заперечення на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року до апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області

від 20 жовтня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 18 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ житлового будинку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська