Провадження 2/193/580/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29 грудня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

12.09.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю із Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ухвали судді від 18.08.2025 надійшла вищевказана цивільна справа, згідно вимог якого представника позивача просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № від 24.01.2025 у розмірі 27 400 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24.01.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання грошових коштів у кредит №, згідно якого остання отримала кредит в сумі 10 000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на день підготовки позовної заяви становить 27 400 грн. з яких: 10 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15900 грн. заборгованість за процентами та 1500 грн комісія за надання кредиту.

На підставі викладеного, позивач ТОВ «Іннова Фінанс» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про надання грошових коштів у кредит № від 24.01.2025 в розмірі 27 400 грн. та судовий збір.

Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2025 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01.12.2025 за клопотанням представника позивача витребувано із АТ «УніверсалБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, зокрема щодо факту перерахування грошових коштів за кредитним договором, належність відповідачці банківського рахунку тощо.

Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у прохальній частині позову.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, окрім того шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на сайті Судової влади України, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надавала.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Оскільки учасники справи, відсутні у судовому засіданні, тому датою ухвалення рішення є дата складення його повного тексту рішення, у відповідності ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 24.01.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у кредит№ у письмовій формі у вигляді електронного документа.

За умовами вказаного договору, зокрема п. 2.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. 00 коп., п. 2.5 договору строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 2.6.1 та 2.6.2 стандартна процента ставка становить 1% в день , знижена процентна ставка 0,87 % в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладання договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактиччного повернення всієї суми кредиту (а.с. 52-63).

Окрім іншого п. 2.7 договору передбачено сплату комісії за надання кредиту ,яка становить 15 % вчід сумси наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день його надання.

За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 45 160 грн (п. 2.10.1 договору).

Зазначений договір про надання грошових коштів у кредит № від 24.01.2025 був підписаний одноразовим ідентифікатором 6685, направлений на мобільний номер телефону ОСОБА_1 (а.с. 63 ).

Відповідно до листа № 7/12474 ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», який адресований ТОВ «Іннова Фінанс», останнім повідомлено, що відповідно до договору, здійснено за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» 24.01.2025 поповнено картку НОМЕР_1 , на суму 10 000 грн. 00 коп..

Із розрахунку наданого позивчачем вбачається, що ним нараховано відсотки за користування кредитними коштами у період з 24.01.2025 по 02.07.2025, і жодних коштів відповідачем не було внесено в рахунок погашення кредитної заборгованості, окрім того відповідачем не спростований вказаний розрахунок, контррозрахунку нею до суду не було подано, тому з огляду на викладене позивачем доведено факт наявності у відповідача заборгованості за даним кредитним договором.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ідентифікатора, який наявний в Договорі надання грошових коштів у кредит № від 24.01.20256685.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 24.01.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 Договору надання грошових коштів у кредит№ в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 10000,00 грн. відповідачу ОСОБА_1 , вказані обставини підтверджуються документами які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів, зокрема, рухом коштів за банківським рахунком № НОМЕР_2 який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого, 24.01.2025 на рахунок надійшли кошти у розмірі 10 000,00 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).

Враховуючи наведене, надані позивачем та витребувані за клопотанням позивача докази в підтвердження укладання кредитного договору між сторонами є належними та допустимими.

За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту, за процентами та комісією за надання кредиту.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит № у розмірі 27400 грн., із якої тіло кредиту становить 10 000,00 грн., нараховані проценти 15900 грн. Та комісією за надання кредиту у розмірі 1500 грн..

Доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у кредит за вказаним договором грошової суми у розмірі 10000,00 грн., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн. є обґрунтованою.

Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 15900 грн. 00 коп., суд зазначає, що при укладенні договору позичальник була ознайомлена з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

За умовами договору сторони встановили строк кредитування строком на 360 днів, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період строку кредитування по 02.07.2025.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит№ від 24.01.2025, укладеного між нею та ТОВ «Іннова Фінанс», в обумовлені договором строки, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 27400 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15900 грн. заборгованість за процентами та комісії за надання кредиту у розмірі 1 500 грн.

Розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,50 грн., яке підлягає стягнення з відповідача на користь позивача

На підставі ч. 9 ст. 175 ЦПК України, позивачем надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у який включає окрім судового збору і витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., докази понесення вказаних витрат будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265, 280 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» суму заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № від 24.01.2025, яка виникла станом на 17.07.2025 у розмірі 27 400 (двадцять сім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, що складається з: 10 000 грн. - суми заборгованості за тілом кредиту, 15 900 грн. - суми заборгованості за відсотками та 1500 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір у розмірі 2442 (дві тисячі чотириста сорок дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», , адреса: м. Київ, вул. Булсуновська,8 поверх 9, 01014.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя О. В. Томинець