УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 761/9776/25

провадження № 61-15322ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі

126 819,45 грн, що нарахована у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року у справі № 761/35477/14-ц; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 960 586,82 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та стягнення безпідставно набутих грошових коштів роз`єднано в окремі самостійні провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року позов ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 126 819 грн 45 коп., що нарахована у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року у справі № 761/35477/14-ц.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 05 червня 2025 року скасовано і ухвалено нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

06 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у цій справі є звільнення від сплати заборгованості в розмірі 126 819,45 грн, що нарахована у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року у справі №761/35477/14-ц.

Отже, справа № 761/9776/25 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга містить посилання заявника на підстави, передбачені підпунктами «а», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню, а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних справ помилково.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних справ помилково

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 05 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 14 жовтня 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун