Єдиний унікальний номер 205/7675/25
Номер провадження 2-п/205/91/25
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі заяву адвоката Скользнєвої Валерії Владиславівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра у цивільній справі №205/7675/25 (провадження 2/205/3693/25) за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Скользнєва В.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра у цивільній справі №205/7675/25 (провадження 2/205/3693/25) за позовною заявою АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви представник заявника зазначила, що у матеріалах справи відсутні розписки відповідача про отримання судових повісток з поміткою про дату їх вручення, а тому не можна вважати її належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Так, заявник вже давно не проживає за своєю адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Натомість ОСОБА_1 по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 20.11.2025 року. Крім того, жодних договорів між позивачем про використання про використання УЕП матеріали справи не містять. Тобто, задля того, щоб сторони використовування простий електронний підпис потрібен окремий договір на його використання між клієнтом та банком. Надані документи не містять не тільки одноразового текстового паролю, а і договору про використання УЕП між ОСОБА_2 та АТ «Універсал Банк», що свідчить про непогодження відсоткової ставки з позичальником. Відповідач заперечує з приводу того, що при укладенні договору була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, не підписувала їх. Відповідач не заперечує, що вона отримала у позивача картку для власного використання та розрахунків, а також 100 000 грн в користування лімітом, проте не погоджується з нарахованими відсотками. Вважає, що наявні всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, для надання можливості відповідачу обґрунтувати свої заперечення проти безпідставних та обґрунтованих вимог позивача.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03.12.2025 року вказану заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скользнєва В.В. в судове засідання не з`явилися, від представника через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява з проханням розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі заявника та представника.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29.09.2025 року у цивільній справі №205/7675/25 задоволені позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АЗКЗСТ30 від 18.06.2021 року у розмірі 163108,11 грн, з яких: 96820,75 грн заборгованість за тілом кредиту; 66287,36 грн заборгованість за процентами, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Так, 20.06.2025 року представник АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до матеріалів справи, а саме інформації з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №02.03-26/1161 від 10.07.2025 (а.с.71), відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.06.2008 року по теперішній час, що не заперечується заявником.

Встановлена судом адреса реєстрації відповідача співпадає із зареєстрованим місцем проживання відповідача вказаним в позовній заяві, копія якої разом з усіма доданими до неї документами була направлена ОСОБА_1 представником банку 22.07.2025 року, ШКІ 798 (а.с.63-65).

Після відкриття провадження у справі судом з`ясовано зареєстроване місце проживання відповідача, на зазначену адресу направлено відповідачу копію ухвали суду від 23.07.2025 року про відкриття провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, ШКІ 414. На зазначену адресу суд направляв відповідачу і судові повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, ШКІ 127. Рекомендовані повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 72, 77).

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідачем не надано доказів того, що вона повідомляла позивачеві або суду відомості про своє місце проживання, що відрізнялось би від зареєстрованого.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом враховується і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 року у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан своїх справ.

Крім того, кожна особа може вільно та безоплатно довідатись про наявність відносно неї будь-яких судових проваджень на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ».

Згідно з матеріалами справи, судом вжито всіх можлих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Доданий до заяви акт про фактичне місце проживання особи ОСОБА_1 не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки він підписаний особами, повноваження яких не підтверджені жодними документами, та не є документом, оформленим уповноваженим органом.

Щодо посилання відповідача на обставини, які не були враховані судом при розгляді справи, та мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 12 і ч.1 чт. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Таке посилання відсутнє у поданій заяві про перегляд заочного рішення.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №757/40395/20 від 14.06.2022.

Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Принцип юридичної сили електронного правочину найбільш повно відображається у вимогах щодо форми правочину. Це підтверджується закріпленими на рівні міжнародних документів правовими нормами: частиною першою статті 8 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про використання електронних повідомлень у міжнародних договорах - повідомлення або договір не можуть бути позбавлені дійсності або позовної сили лише на тій підставі, що вони складені у формі електронного повідомлення; стаття 5 Типового закону про електронну торгівлю Комісії Організації Об`єднаних Націй з права міжнародної торгівлі - інформація не може бути позбавлена юридичної сили, дійсності або позовного захисту лише на тій підставі, що вона складена у формі повідомлення даних. Аналогічна норма міститься й у частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 640/7029/19 від 09.02.2023.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Твердження відповідача щодо неознайомлення та непідписання паспорта споживчого кредиту та інших документів, суд зазначає, що згідно з матеріалами справи заява про надання послуги «Швидка готівка» №АЗКЗСТ30 від 18.06.2021 року, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», де зазначена інформація щодо процентної ставки та загальної вартості кредиту, були підписані боржником за допомогою електронного підпису.

Згідно з Законом України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Укладаючи вищевказаний договір сторонами погоджено, що АТ «А-Банк» надано ОСОБА_2 позикові кошти зі сплатою процентів за користування коштами.

Представник не надав доказів про те, що кредитний договір №АЗКЗСТ30 від 18.06.2021 року був визнаний недійсним.

Інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для перегляду заочного рішення, заявником не наведено.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заява відповідача про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає, обставини, викладені відповідачем, свого підтвердження не знайшли та є такими, що спростовані матеріалами справи.

Отже, судом встановлено, що заява про скасування заочного рішення суду, не містить доказів які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження вимог передбачених п.п.3.4. ч.2 ст.285 ЦПК України, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, а тому заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Скользнєвої Валерії Владиславівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра у цивільній справі №205/7675/25 (провадження 2/205/3693/25) за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Рішення у справі може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Дорошенко