Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 грудня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна ,-

ВСТАНОВИЛА:

19 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому просив визнати спільним сумісним майном подружжя: земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 , садовий будинок № НОМЕР_1 , гараж.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 , площею 0,0551 га.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_1 , площею 116,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину гаража.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 , площею 0,0551 га.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_1 , площею 116,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, за визнати за відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину гаража.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається реальною вартістю майна.

Згідно п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 176, п. 3 ч.3 ст.175 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача.

Так, звертаючись до суду з вимогами про поділ спільного сумісного майна подружжя, позивач просить, зокрема, визнати право власності на 1/2 частину нерухомого майна . Водночас у прохальній частині позовної заяви не зазначено місцезнаходження (адресу) нерухомості, що унеможливлює ідентифікацію зазначених об`єктів нерухомого майна та перешкоджає визначенню підсудності.

Крім того, заявлені позовні вимоги мають майновий характер, однак позивачем не визначено ціну позову щодо кожного з об`єктів спільного майна, а саме: земельної ділянки, садового будинку та гаража, не надано доказів їх грошової оцінки.

За такого, позивачу необхідно надати звіт про оцінку вартості предмету позовних вимог ( всіх об`єктів нерухомості) та сплатити судовий збір у розмірі 1% від вартості цих нерухомих об`єктів - відповідно до ЗУ "Про судовий збір".

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, суд зауважує, що залишення заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення заявником недоліків заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, що не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України

За такого, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - залишити без руху.

Надати позивачу 7-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання відповідних документів та доказів сплати судового збору.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.