РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назарук Ю.В., до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назарук Ю.В., звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював на «Шахта №9 «Нововолинська» з 17 червня 2002 року по 13 вересня 2021 року на посаді гірника очисного забою.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі наказу №56к від 13.09.2021 відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Внаслідок отриманої виробничої травми 04.04.2021 (знаходячись в клітці від отриманого жорсткого удару кліті по дерев`яних брусах та різкої зупинки кліті впав на підлогу кліті).

Дані обставини підтверджуються Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, форми Н-1/П від 06.09.2021 та Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, форми Н-1/П від 29.04.2021

Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №23/25/2179/В від 18.07.2025 ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 60%.

Зважаючи на отримані травми ОСОБА_1 протипоказана робота в умовах впливу пилу, шуму, токсичних і подразнюючих речовин, фізичного навантаження, вимушеної робочої пози та несприятливого мікроклімату, а також рекомендована операція по заміні суглобу.

Позивач проходив стаціонарне, амбулаторне лікування в Нововолинській ЦМЛ, інститут медицини праці м.Київ і інших лікувальних закладах. Стан його здоров,я від отриманих на виробництві травм і захворювань постійно погіршується, порушився нормальний життєвий ритм, він постійно відчуваю фізичні болі та сильні душевні страждання, які зазнав у зв`язку з виробничим каліцтвом та ушкодженням здоров,я. Втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення його життєвих звязків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя і лікування.

Все це разом вплинуло на образ життя ОСОБА_1 , на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. Він не може реалізувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички і бажання, і це негативно відбивається на його душевному стані, з`явилось почуття тривоги перед майбутнім, стало критичне ставлення до себе, як до неповноцінного, в трудовому і соціальному відношенні.

Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Шахта №9 «Нововолинська». Просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 400 000 грн., судові витрати у справі та правову допомогу в розмірі 4000грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Назарук Ю.В., яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги №1154137, від 01.09.2025, не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові, просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав відзив, в якому виклав, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є підставними, оскільки позивач дійсно працював на шахті гірником очисного забою, на підземних роботах зі шкідливими умовами праці та в результаті виробничої травми отримав втрату працездатності 60%. Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування треба враховувати вимоги розумності і справедливості. На даний час ДП «Шахта №9 «Нововолинська» перебуває у вкрай важкому фінансовому становищі, підприємство працює збитково, перебуває в процесі підготовки до ліквідації, а тому заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 працював на «Шахта №9 «Нововолинська» з 17 червня 2002 року по 13 вересня 2021 року на посаді гірника очисного забою.

Відповідно до Акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 04.04.2021 о 19-45год. з гірником очисного забою ОСОБА_1 від 29.04.2021, визнається пов,язаним з виробництвом та підпадає під дію п.п.2 п.52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. Керуючись п.37 Порядку на ОСОБА_1 прийнято рішення скласти тимчасовий Акт за формою Н-1/П для здійснення страхових виплат.

Відповідно до Акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 04.04.2021 о 19-45год. з гірником очисного забою ОСОБА_1 від 06.09.2021, комісія у своїх висновках прийшла до аналогічного рішення. Діагноз, який було встановлено закладом охорони здоров,я забій м`яких тканин, розтяг зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу з больовим синдромом. Перенапруження зв`язкового апарату правого колінного суглобу.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі наказу №56к від 13.09.2021 відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Внаслідок отриманої виробничої травми 04.04.2021 (знаходячись в клітці від отриманого жорсткого удару кліті по дерев`яних брусах та різкої зупинки кліті впав на підлогу кліті).

Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №23/25/2179/В від 18.07.2025 відповідно до Наказу МОЗ №420 від 05.06.2012 ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 60%. Також зазначено, що згідно постанови №1338 ОСОБА_1 має помірний ступінь порушення життєдіяльності, а саме до трудової діяльності, пересування й самообслуговування, що є підставою для продовження ІІІ (третьої) групи інвалідності.

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено судом відповідач ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» не забезпечив належних та безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці, допустив порушення ЗУ «Про охорону праці», «Гірничного закону України», «Правил безпеки у вугільних шахтах», що призвело до настання нещасного випадку.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська» позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому.

ОСОБА_1 отримав ушкодження пов`язані з виробництвом, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 60% професійної працездатності.

Отже, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Шахта №9 «Нововолинська» з вини якого вона заподіяна.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав травми пов`язані з виробництвом, йому протипоказана робота в умовах впливу пилу, шуму, токсичних і подразнюючих речовин, фізичного навантаження, вимушеної робочої пози та несприятливого мікроклімату, а також рекомендована операція по заміні суглобу.

Позивач проходив стаціонарне, амбулаторне лікування в Нововолинській ЦМЛ, інститут медицини праці м.Київ і інших лікувальних закладах. Стан його здоров,я від отриманих на виробництві травм і захворювань постійно погіршується, порушився нормальний життєвий ритм, він постійно відчуваю фізичні болі та сильні душевні страждання, які зазнав у зв`язку з виробничим каліцтвом та ушкодженням здоров,я. Втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення його життєвих звязків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя і лікування.

Все це разом вплинуло на образ життя ОСОБА_1 , на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. Він не може реалізувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички і бажання, і це негативно відбивається на його душевному стані, з`явилось почуття тривоги перед майбутнім, стало критичне ставлення до себе, як до неповноцінного, в трудовому і соціальному відношенні.

А тому виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 , враховуючи його молодий вік, в момент якого він отримав вказані травми, разом з тим, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 150000 грн. моральної шкоди, а отже позовні вимоги суд задовольняє частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., та на користь позивача 4000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально. Будь яких заяв чи клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу суду не надано, при цьому застосування принципів розумності та співмірності для зменшення суми стягнення не є дискреційним правом суду, яке він може використовувати на власний розсуд без ініціативи сторони.

Керуючись ст.ст.ст. ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України - суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назарук Ю.В., до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська», юридична адреса: вул. Шахтарська, 37, с. Литовеж Іваничівського району Волинської області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, та 4000 ( чотири тисячі ) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська», юридична адреса: вул.Шахтарська, 37, с.Литовеж, Іваничівського району, Волинської області, , в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять),20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Володимирський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2025.

Суддя Тетяна Пустовойт