ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1100/20

Провадження № 22-ц/820/2450/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянтки, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача обслуговуючий кооператив садово-городнє товариство «Заозерне», треті особи на стороні відповідача Нетішинська міська рада, виконавчий комітет Нетішинської міської ради про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді Стасюка Р.М. від 21 серпня 2025 року та додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді Стасюка Р.М. від 09 вересня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 14 листопада 2002 року вона є членом обслуговуючого кооперативу садово-городнє товариство «Заозерне». В липні 2017 року вона звернулася із заявою до Нетішинської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин, в обслуговуючому кооперативі садово-городнє товариство «Заозерне».

Рішенням Нетішинської міської ради № 30/1733 від 14.07.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин, ОК СГТ «Заозерне», у зв`язку з тим, що частина вказаної земельної ділянки перебуває у приватній власності.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.08.2017 року № 95246826 і витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.08.2017 року № НВ-017 їй стало відомо, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 2 червня 2016 року, розробленої Хмельницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», було сформовано земельну ділянку площею 0,0407 га, яка розташована в Хмельницькій області, м. Нетішин, СГТ «Заозерне», та 16.06.2016 року відділом Держгеокадастру у м. Нетішині Хмельницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номера :03:003:0429.

19 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, запис № 16498403.

Вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , оскільки вона не відповідає вимогам закону і порушує її право на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 року земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,04 га, що розташована в садово-городньому товаристві «Заозерне» була передана у приватну власність ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_2 ніколи не був членом садового товариства, не користувався вказаною земельною ділянкою, не є власником земельної ділянки та не набув право власності на неї.

Тому 26.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Нетішинської міської ради про скасування рішення № 260 від 21 серпня 1997 року, яким земельна ділянка площею 0,04 га була передана у приватну власність ОСОБА_2 .

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року у справі № 679/1557/13-а зобов`язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

08 квітня 2014 року Нетішинська міська рада з метою виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 8 листопада 2013 року та розгляду звернення ОСОБА_1 прийняла рішення № 57/1324, яким скасувала пункт 16 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» (в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 ) та зобов`язала відділ Держземагентства у м. Нетішині Хмельницької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.

Таким чином, станом на 08 квітня 2014 року рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,04 га (п. 16 додатку № 1 до Рішення), було скасоване.

Отже, за відсутності документа, необхідного для державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , реєстрація права власності відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0429 проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і підлягає скасуванню, а право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку підлягає припиненню як протиправно набуте.

Враховуючи наведене, позивачка просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0429, площею 0,0407 га, припинити право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Волков Сергій Вікторович, про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмір 8400 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки у садівничому товаристві належало лише членам кооперативу, членом якого ОСОБА_2 ніколи не був, що встановлено постановою Нетішинського міського суду від 08.11.2013 року у справі №679/1557/13-а. Суд першої інстанції не врахував заяву голови товариства «Заозерне» Колєнчука Г.П., за якою ОСОБА_2 обманним шляхом намагається приватизувати земельну ділянку. Також судом не досліджено статут кооперативу від 1988 року, список членів садово-городнього товариства «Заозерне» від 1988 року, заяви колишньої дружини відповідача ОСОБА_3 про вступ та вихід з товариства. При цьому суд застосував статтю 67 ЗК України 1990 року до спірних правовідносин, яка не підлягає застосуванню.

У відзиві ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. ОСОБА_1 зазначає, що з 14.11.2002 р. користується земельною ділянкою в СГТ «Заозерне», в тому числі тою, що передана у приватну власність ОСОБА_2 , але жодних визначених законом документів на підтвердження свого права на цю ділянку не надала, тому не довела порушення свого права.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260 (пункт 16 Додатку № 1 до рішення) передано у приватну власність ОСОБА_2 під садівництво земельну ділянку площею 0,04 га на території садового товариства «Заозерне».

26.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Нетішинської міської ради про скасування рішення № 260 від 21 серпня 1997 року, яким земельна ділянка площею 0,04 га була передана у приватну власність ОСОБА_2 .

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року у справі № 679/1557/13-а зобов`язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

08 квітня 2014 року Нетішинська міська рада з метою виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року та розгляду звернення ОСОБА_1 прийняла рішення № 57/1324, яким скасувала пункт 16 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» (в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 ) та зобов`язала відділ Держземагентства у м. Нетішині Хмельницької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.

16.06.2016 року відділом Держгеокадастру у м. Нетішині Хмельницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0407 га в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номеру :03:003:0429.

19 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:003:0429, запис № 16498403.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела порушення свого права та наявність підстав, передбачених законом, для припинення права власності відповідача на спірну земельну ділянку. Рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260, яким ОСОБА_2 передано у власність спірну земельну ділянку, не скасовано, є чинним, і є належною підставою для реєстрації права власності відповідача на цю ділянку. У зв`язку з цим не мають правового значення інші доводи позивачки щодо тривалого некористування відповідачем спірною ділянкою та ненабуття ним членства у садовому товаристві «Заозерне».

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 6 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час передання ОСОБА_2 у приватну власність спірної земельної ділянки) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для садівництва.

Приватизація земельних ділянок передбачена постановою Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» та Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - Декрет).

Декретом постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених ЗК України. Установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Законом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ прийнято нову редакцію Земельного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2002 року.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України 2002 року рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Отже, рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 року № 260 (пункт 16 Додатку № 1 до рішення) про передачу у приватну власність ОСОБА_2 під садівництво земельної ділянки площею 0,04 га на території садового товариства «Заозерне» є належною підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та реєстрації права власності відповідача.

Відповідно до пунктів 13, 17, 18 Статуту садівничого товариства «Заозерне», затвердженого 02.06.1988 року (а.с.24-40, том 1) в члени садівничого товариства можуть бути прийняті тільки робітники підприємства, установи, організації, при яких організоване садівниче товариство, а також пенсіонери з кола осіб, які раніше працювали на цьому підприємстві, в установі, організації. Інші громадяни можуть бути прийняті в члени садівничого товариства у випадках, які передбачені законодавством СРСР та УРСР.

В окремих випадках вибуття з садівничого товариства члена товариства по стану здоров`я або іншим поважним причинам, що перешкоджають виконанню вимог статуту товариства, один з членів його родини може вступити в товариство, якщо він спільно користувався земельною ділянкою та брав участь в її освоєнні. При вибутті громадян з товариства з інших причин, в члени товариства приймаються особи, вказані в цьому пункті, а при відсутності таких працівники даної галузі.

В члени діючого садівничого товариства приймаються працівники, службовці та інші громадяни за рішенням дирекції ХАЕС, або за рішенням виконавчого комітету районної, міської ради народних депутатів, якщо товариство знаходиться в її віданні.

Членам садівничого товариства спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ХАЕС виділяються земельні ділянки. Конкретні розміри земельних ділянок виділені членам садівничого товариства визначаються органами, що надають підприємствам, організаціям, установам земельні ділянки під колективне садівництво, в межах від 400 до 600 кв.м, виходячи з наявності та якості земель.

Правління садівничого товариства виділяє кожному члену товариства протягом місяця з дня вступу членську книжку, в яку вносяться дані про виділену йому земельну ділянку, вступному, членських, цільових внесків та інші необхідні відомості.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка є членом садівничого товариства «Заозерне» з 2002 року.

Разом з тим, членська книжка ОСОБА_1 (а.с.18-20, том 1 ) не містить відомостей про виділену їй земельну ділянку та її площу, також відсутні відомості про прийняття спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ХАЕС про виділення їй земельної ділянки як члену садівничого товариства «Заозерне» відповідно до пункту 17 статуту.

При цьому на час нібито виділення спірної земельної ділянки позивачці у 2002 році вже діяв Земельний кодекс України 2001 року.

Згідно з ч.1 ст. 35 ЗК України 2001 року громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Порядок набуття земельних ділянок у власність чи в користування визначався нормами ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Так, згідно з ч.ч. 1-2 ст. 116 ЗК України (в редакції на 2002 рік) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом . Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених норм закону позивачка на підтвердження права користування спірною земельною ділянкою мала б надати спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ХАЕС про виділення їй земельної ділянки як члену садівничого товариства «Заозерне», а також рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу їй земельної ділянки у користування (чи у власність).

У справі такі документи відсутні.

При цьому за змістом ч.5 ст. 116 ЗК України оспорювана земельна ділянка не могла бути виділена позивачці ОСОБА_1 у 2002 році, оскільки не була вільною - рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 року №260 вона передана у власність ОСОБА_2 .

В свою чергу суд першої інстанції правильно констатував, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 03.07.2025 року у справі №679/44/25 скасовано рішення Нетішинської міської ради від 08.04.2014 року №57/1324 «Про скасування пункту 16 додатку №1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво», якою встановлено правомірність набуття ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером :03:003:0429.

З врахуванням наведеного, позивачка не довела, що вона набула право на оспорювану земельну ділянку, а отже, не довела порушення свого права, - підстави для задоволення її позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 серпня 2025 року, додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 24 грудня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк