Єдиний унікальний номер 142/560/24
Номер провадження 2/142/107/25
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2025 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Піщанка Вінницької області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, в якій позивач просить суд встановити факт прийняття її батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкового майна, яке він фактично прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за нею, ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3.4710 га на території Трибусівської сільської ради, Піщапського району, Вінницької області (на даний час Тульчинського району), кадастровий номер :01:000:0464, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-020 від 25.05.2020, вартістю 144002,34 гривень, витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 02.05.2024 року за № НВ-024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її бабка ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Трибусівською сільською радою 1 листопада 1997 року. Після її смерті відкрилась спадщина на майно земельну ділянку площею 3.4710 га на території Трибусівської сільської ради, Піщанського району, Вінницької області (на даний час Тульчинського району), кадастровий номер :01:000:0464. Відповідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом є її син ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 22 серпня 1947 року місце реєстрації с. Трибусівка, Крижопільського району, Вінницької області. ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_3 , а її батько ОСОБА_4 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане Трибусівською сільською радою, Піщанського району, Вінницької області 23 липня 2003 року. На день смерті її син проживав разом з нею, отже він фактично прийняв спадкове майно своєї матері, але по причині смерті юридично не оформив права власності за собою. Відповідно ст. 1261 ЦК України, вона як його дочка, являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом на його майно, яке він прийняв від своєї матері. На час смерті батька вона проживала з ним разом, підтвердження довідка Студенянської сільської ради від 22.05.2024 року за № 179. За таких підстав вона звернулась до Піщанської державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право власності на майно, але їй відмовлено, про що нотаріусом видано роз`яснення, в якому рекомендовано звернутись до суду для подальшого оформлення права власності на майно батька.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали, проведення підготовчого засідання призначено на 09 годину 00 хвилин 26 серпня 2024 року.

26 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою представника відповідача підготовче засідання було відкладено на 10 годину 00 хвилин 01 жовтня 2025 року.

01 жовтня 2025 року у зв`язку з неявкою представника відповідача підготовче засідання було відкладено на 09 годину 30 хвилин 01 листопада 2025 року.

Ухвалою суду від 01 листопада 2025 року в підготовчому засіданні в даній цивільній справі було оголошено перерву до 15 години 00 хвилин 10 грудня 2024 року, витребувано удержавного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смертіОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області, та Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області.

22 листопада 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. надійшли інформаційні довідки зі спадкового реєстру щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

10 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі підготовче засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 17 січня 2025 року.

17 січня 2025 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладено на 15 годину 00 хвилин 17 лютого 2025 року.

14 лютого 2025 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гордаш Н.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 годину 00 хвилин 14 березня 2025 року.

В подальшому судове засідання в даній цивільній справі відкладалося судом неодноразово, в тому числі, через неявку в судове засідання сторін по справі, за клопотаннями представників сторін, для виклику свідків, а також дана цивільна справа знімалася з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Позивач ОСОБА_1 та її представнк адвокат Гордаш Н.М. в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить суд розгляд даної цивільної справи здійснювати без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідач Студенянська сільська рада Вінницької області в судове засідання 22 грудня 2025 року повноважного представника не направив, проте в матеріалах справи міститься заява сільського голови Кирнасівського О.П. про розгляд справи без участі, в якій він просить розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Свідок ОСОБА_5 , допитана у судовому засіданні 20 листопада 2025 року, пояснила, що позивач у справі ОСОБА_1 є її сусідкою. Свідку відомо, що ОСОБА_2 був батьком позивача, а мати позивача залишила сім`ю, коли остання була ще малолітньою. Позивач навчалася у школі разом із дочкою свідка, а згодом вони разом працювали в колгоспі. Також свідок зазначила, що разом із позивачем та її батьком проживала бабуся - мати батька, ОСОБА_6 , яка померла орієнтовно близько тридцяти років тому, приблизно у 1995 році. ОСОБА_2 помер у 2003 році та проживав по сусідству зі свідком, через три будинки, разом із дочкою - позивачем у справі. Наразі у вказаному житловому будинку проживає позивач разом зі своїм сином. Зі слів свідка, позивач проживає у зазначеному будинку протягом усього свого життя.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний у судовому засіданні 20 листопада 2025 року, пояснив, що позивач у справі ОСОБА_1 є його односельчанкою та сусідкою, оскільки вони проживають у селі Трибусівка. Свідок зазначив, що ОСОБА_1 постійно проживала з ним по сусідству. Зі слів свідка, раніше у будинку позивач проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_3 . Бабуся ОСОБА_3 померла багато років тому, а батько позивача, ОСОБА_4 , помер приблизно 11 років тому та до дня своєї смерті постійно проживав разом із дочкою ОСОБА_1 . Наразі у вказаному житловому будинку проживає позивач ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_8 .

Суд, заслухавши позивача та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-020 від 25 травня 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до Державного акту від 17 листопада 2001 року серії ВН 00984 належала земельна ділянка площею 3,3710 га з кадастровим номером :01:000:0464, розташована на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7-10)

Відповідно до довідки Кукулівського старостинського округу №2 Студенянської сільської ради Вінницької області № 153 від 22 квітня 2024 року, згідно запису № 256 погосподарських книг Трибусівської сільської ради за 1996 - 2000 р.р. ОСОБА_3 день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ( свідоцтво про смерть НОМЕР_2 видане 01 листопада 1997 року Трибусівською сільською радою) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і разом з нею проживав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17)

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 слідує що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був сином ОСОБА_3 (а.с.11)

Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області (а.с.12)

Згідно довідки Кукулівського старостинського округу №2 Студенянської сільської ради Вінницької області № 179 від 22 травня 2024 року про фактичне про фактичне місце проживання (не проживання) особи (осіб) на території Студенянської сільської ради за певною адресою ОСОБА_2 , перебував (перебувають) на реєстраційному обліку та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 і разом з ним проживала ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.18)

На підставі копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 27 лютого 2019 року, судом встановлено, що до реєстрації шлюбу 04 лютого 1993 року з ОСОБА_9 та до реєстрації шлюбу 26 липня 1991 року з ОСОБА_10 , позивач ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.15, 16)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 батьком ОСОБА_12 вказано ОСОБА_2 (а.с.14)

09 травня 2024 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигидою І. В. було надано роз`яснення, в якому на заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку, зазначено, про відсутність підстав для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , закінчився 21 січня 2004 року, відомостей про те що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем не надано, також не надано доказів про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 (а.с.19)

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 24 ПостановиПленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення

факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В пункті 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на спадкові правовідносини, які виникли після її смерті поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Так, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів встановлено, що спадкомцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР на майно ОСОБА_3 після її смерті був її син ОСОБА_2 .

Як вказав Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року по справі № 305/235/17, відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті особи, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. За статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549 та 554 ЦК УРСР спадкоємець фактично прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Під час судового розгляду встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 разом з нею в будинку за адресою АДРЕСА_1 проживав її син ОСОБА_2 , який враховуючи положення ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину, яка залишилися після смерті матері ОСОБА_3 шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, в тому числі, вказаним будинком, в якому продовжував проживати, ним було взято майно спадкодавця ОСОБА_3 , яке перебувало в будинку, що підтвердили в своїх поясненнях допитанні судом свідки, та в нього після смерті спадкодавця залишилися оригінали правовстановлючих документів на грошовий вклад в Ощадному банку, що підтверджується копією Ощадної книжки № 1367240, виданої на ім`я ОСОБА_3 (а.с.13)

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановлені законом порядку та в строк судом не встановлено.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, досліджені судом докази підтверджують та встановленні судом обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 , який являється сином ОСОБА_3 та є відповідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцем першої черги на її спадщину, до якої входить, в тому числі, право власності на земельну ділянку площею 3,3710 га з кадастровим номером :01:000:0464, розташована на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління, розпорядження і користування спадковим майном, що дає суду підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є підставою для частково задоволення вказаної вимоги, оскільки положення ст. 1261 ЦК України до даних правовідносин застосуванню не підлягають.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом налажать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини позивачем після смерті свого батька.

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на спадкові правовідносини, які виникли після його смерті поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом на підставі письмових доказів та пояснень свідків на день смерті ОСОБА_2 проживав разом з своєю дочкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 відповідно до ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцем першої черги на спадщину, яка залишилася після його смерті, та яка враховуючи положення ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, яка залишилися після смерті батька ОСОБА_2 шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, враховуючи, що нею було взято майно спадкодавця ОСОБА_2 , яке перебувало в будинку, що підтвердили в своїх поясненнях допитанні судом свідки, та в неї після смерті спадкодавця залишилися оригінали правовстановлючих документів на грошовий вклад в Ощадному банку, що підтверджується копією Ощадної книжки № 9440869, виданої на ім`я ОСОБА_2 (а.с.82)

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановлені законом порядку та в строк судом не встановлено, відповідно до Інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79238392 від 21 листопада 2024 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.65)

З встановлених судом обставин слідує, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті входило також право на земельну ділянку площею 3,3710 га з кадастровим номером :01:000:0464, розташована на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке перейшло до нього в порядку спадкування шляхом прийняття спадщини відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР України після смерті його матері ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що земельна ділянка площею 3,3710 га з кадастровим номером :01:000:0464, розташована на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до Державного акту від 17 листопада 2001 року серії ВН 00984, входила до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , беручи до уваги, що спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла його дочка ОСОБА_1 , вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті батька, та інших спадкоємців, що прийняли спадщину, у тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині визнання за ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,4710 га на території Трибусівської сільської ради, Піщапського району, Вінницької області (на даний час Тульчинського району), кадастровий номер :01:000:0464., підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, ст. ст.529, 530, 531, 549, 554 ЦК Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,4710 га на території Трибусівської сільської ради, Піщапського району, Вінницької області (на даний час Тульчинського району), кадастровий номер :01:000:0464, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Повне рішення складено 22 грудня 2025 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Студенянська сільська рада Вінницької області, що знаходиться в с. Студена Тульчинського району Вінницької області, вул. Соборна, 42, .

Суддя: