Унікальний номер справи 363/6668/24
Головуючий у суді першої інстанції М. Б. Баличева
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., розглянув клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та усіх судових витрат по справі, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду та вирішив питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року,

у с т а н о в и в

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України, який просить поновити, вказуючи на те, що копія оскаржуваного рішення була вручена їй лише 06.10.2025.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення їй пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року, суд визнав вказані нею підстави для поновлення строку неповажними. Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року було залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подання заяви, в якій необхідно було вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Копія ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року була вручена ОСОБА_1 03.12.2025, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року 18 грудня 2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року, у якій позивач зазначила, що копію оскаржуваного рішення суду вона особисто отримала у місцевому відділенні Укрпошти в с. Нові Петрівці не 06.10.2025, а 30.09.2025, про що склала відповідну розписку. Позивач вказала, що така помилка допущена нею через тяжкий стан здоров`я та її похилий вік. Також зазначила, що після отримання копії рішення суду вона протягом тривалого часу перебувала на лікуванні, що перешкоджало їй зв`язатися із адвокатом з метою складення апеляційної скарги та подання її до суду. Зокрема апелянт вказує, що на строки виготовлення апеляційної скарги та її подання до суду вплинуло тривале відключення електроенергії.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, та надані позивачем докази, ураховуючи дату виготовлення повного рішення суду (19.09.2025), вручення позивачу та її представнику копії оскаржуваного рішення 30.09.2025, що підтверджується трекінгами поштових відправлень, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 рокуз поважних причин, тому апеляційний суд вважає за можливе його поновити та задовольняє заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та усіх судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Так, у клопотанні ОСОБА_1 як на підставу для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та усіх судових витрат по справі, посилається на тяжкий матеріальний стан та тяжкий стан здоров`я, оскільки вона особа похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу за попередній календарний рік.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті,національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану(рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Суд, з урахуванням поданих заявником доказів, вважає відсутніми підстави для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, проте вважає за можливе відстрочити заявнику сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір якого становить 1 816,80 грн, та не є непомірним, до ухвалення судового рішення у цій справі апеляційним судом.

Варто зазначити, що відмова у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За наведених обставин, суд вважає за можливе відстрочити особі, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, сплату судового збору, розмір якого становить 1 816,80 грн, до ухвалення у цій справі судового рішення апеляційним судом.

При цьому суд зауважує про відсутність законних підстав для звільнення позивача від понесення нею усіх судових витрат по справі, про що нею заявлено у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, суд зазначає наступне.

Апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 356 ЦПК України. Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до вимог статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 354, 355, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення її від усіх судових витрат по справі.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року, який підлягав оплаті в розмірі 1 816,80 грн, до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у справі.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 вересня 2025 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи право подати до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та апеляційної скарги відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі та докази його надсилання (надання) іншим учасникам справи, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна