Провадження №2/748/1033/25
Єдиний унікальний № 748/2115/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про скасування рішення та зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою,

В С Т А Н О В И В :

24.06.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення п`ятдесят п`ятої сесії восьмого скликання Киселівської сілської ради Чернігівського району Чернігівської області від 04.06.2025 р. № 55/VIII-6 «Про надання дозволу на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для городництва з метою передачі в оренду на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області», яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1200 га для городництва, яка розташована на території с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області.

2) зобов`язати Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 у відповідності до його заяви дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,1200 га для городництва, яка розташована на території с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області.

Разом із позовною заявою позивач надав клопотання, в якому просить витребувати у відповідача копію заяви з додатками громадянина ОСОБА_2 про надання йому дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області, на яку останній отримав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яку позивач планував взяти в оренду та щодо якої йому було відмовлено в розробці проекту.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 02.05.2025 р. звернувся до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області із заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для городництва з метою передачі її в оренду на території с. Березанка. За результатами розгляду заяви рішенням Киселівської сільської ради від 04.06.2025 №55/VIII-6 йому було відмовлено у наданні дозволу з підстави відсутності доступу транспорту до суміжних земельних ділянок.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки зазначена у рішенні підстава не передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, якою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою. На його переконання, єдиною допустимою підставою для відмови може бути невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, містобудівної документації або затверджених схем землеустрою, чого у даному випадку не встановлено.

Також позивач зазначає, що з метою недопущення порушення прав інших землекористувачів ним було замовлено у фахівця землевпорядної організації розроблення ситуаційного плану земельної ділянки, який передбачав дотримання вимог ДБН та забезпечення можливості під`їзду до суміжних земельних ділянок. Відповідна схема та підтвердження її відповідності нормам законодавства були подані до сільської ради разом із заявою.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що тим самим рішенням сільської ради іншій особі було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою за рахунок земельної ділянки, яку він зазначав у своїх графічних матеріалах, що, на його думку, свідчить про вибірковий та нерівний підхід органу місцевого самоврядування при вирішенні питання.

Позивач вважає, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними, оскільки за відсутності передбачених законом підстав для відмови орган місцевого самоврядування зобов`язаний надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою. У зв`язку з цим, на його переконання, належним способом захисту порушеного права є не лише скасування рішення сільської ради, а й зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл.

Таким чином, позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки вважає рішення Киселівської сільської ради від 04.06.2025 р. №55/VIII-6 незаконним та таким, що прийняте з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим просить суд визнати його протиправним, скасувати та зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою.

Ухвалою судді від 30.06.2025 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача.

11.07.2025 р. до суду надійшло клопотання від представника відповідача, в якому останній просить продовжити процесуальний строк для подання клопотання про спосіб судового розгляду справи та подання відзиву на позовну заяву до 25.07.2025 р. (або з урахуванням дати вручення копії позовної заяви відповідачу).

01.09.2025 р. до суду надійшов відзив від представника відповідача Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому останній зазначає, що позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Представник відповідача вказує, що предметом поданого позову є оскарження рішення Киселівської сільської ради як суб`єкта владних повноважень, прийнятого при здійсненні управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, а саме рішення від 04.06.2025 р. №55/VIII-6 про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою. У зв`язку з цим відповідач вважає, що спір має публічно правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

У відзиві зазначено, що Киселівська сільська рада діяла в межах повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, а заява позивача була розглянута у встановлений законом строк відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України, за результатами чого прийнято мотивоване рішення про відмову у наданні дозволу.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що при вирішенні питання щодо заяви позивача сільською радою було враховано інтереси територіальної громади та заперечення інших землекористувачів, оскільки надання дозволу могло призвести до обмеження доступу до польової дороги, якою користуються інші мешканці для обробітку земельних ділянок, а також до порушення їх прав та законних інтересів.

Також у відзиві зазначено, що на спірну земельну ділянку надійшли заяви від кількох осіб, які розглядалися комісією з питань земельних відносин одночасно, а надання дозволів на розроблення проєктів землеустрою кільком заявникам щодо однієї і тієї ж ділянки створювало ризик подальшого конфлікту та неможливості реалізації рішень органу місцевого самоврядування, що й було враховано при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, представник відповідача зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення сільської ради не забезпечує реального захисту його прав, оскільки надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є лише підготовчим етапом та не гарантує подальшого отримання земельної ділянки у користування.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідача разом із відзивом подано копію заяви громадянина ОСОБА_2 з додатками, а також інші документи, що підтверджують обставини, викладені у відзиві.

У зв`язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову громадянина ОСОБА_1 у повному обсязі.

Стороною позивача відповідь на відзив до суду не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.05.2025 р. позивач звертався з заявою до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про надання йому можливості розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для городництва з метою передачі її в оренду на території с. Березанка, Чернігівського району Чернігівської області (а.с.8).

Рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 55/VIII-6 від 04.06.2025 р. п. п. 2 п. 1 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва з метою передачі в оренду строком на 10 років, у зв`язку з тим, що на сусудні земельні ділянки не буде доступу транспорту для обробітку (а.с.12).

Рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 58/VIII-19 від 27.08.2025 р. п. 1 внесено зміни до рішення Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 04.06.2025 р. № 55/VIII-6 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для городництва з метою передачі в оренду на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області», а саме: у п. 2 після слів «у зв`язку з» додати «невідповідністю розташування об`єкта вимогам законів, з урахуванням того» та викласти у новій редакції (а.с.47).

Позивач уклав договір № 01-05-2/25 від 01.05.2025 р. із ФОП ОСОБА_3 за яким останнім було виконано роботи щодо розробки схеми із зазначенням місця розташування земельної ділянки як додатку до заяви в органи місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду. При проектування земельної ділянки була врахована можливість від`їзду до сусідніх земельних та керуючись даними табл. 5.2 ДБН В.2.3-5:2018 від земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0045, 0:02:000:0013 та :02:000:0209 було здійснено відступ шириною 4 м. (а.с.13,14).

Відповідно до Витягу з протоколу від 29.05.2025 р. (55 сесія) засідання постійної комісії Киселівської сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, архітектури, будівництва та просторового планування житлово-комунального господарства, благоустрою, енергозбереження, транспорту та сфери послуг, встановлено, що від громадян (сусідів) позивача надійшли заяви, які просять не надавати земельну ділянку в оренду так, як буде відсутній заїзд на город (не можливість обробітку земельних ділянок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.34,42-44).

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав заяву Киселівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва орієнтованою площею 0,05 га з подальшою передачею в оренду на 10 років (а.с.35).

Рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 55/VIII-6 від 04.06.2025 р. п. п. 1.3 п. 1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва (КВЦПЗ 01.07) з метою передачі в оренду строком на 10 років на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_2 земельну ділянку орієнтовною площею 0,0500 га, яка розташована с. Березанка на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.11).

Відповідач посилається на те, що даний спір носить публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у даній цивільній справі слід закрити.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18) зазначила наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення цієї справи судами попередніх інстанцій, справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 чинного КАС, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України (далі - ЗК) є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов`язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Отже, виник спір про цивільне право, і подальше оспорювання права оренди на спірні земельні ділянкине має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права оренди на земельні ділянки.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Схожих висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18).

Зазачена постанова Великої Палати Верховного Суду є релевантною щодо даного спору, оскільки як убачається з матеріалів справи, позивач у даній справі оскаржує окремі пункти ненормативного акта органу місцевого самоврядування про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка є комунальною власністю, а сільська рада під час здійснення повноважень власника землі є рівноправним суб`єктом земельних відносин, як і у справі в якій винесена вищезазначена постанова.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

За нормами ч.3 ст.134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Відповідно до ч.1 ст.36 Земельного кодексу України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.

Порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування регулюється ст.123 Земельного кодексу України, яка передбачає наступне.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено з досліджених доказів, підставою відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва стало те, що на сусідні земльні ділянки не буде доступу транспорту для обробітку.

Така підстава не відповідає ст.123 Земельного кодексу України, а тому відмова у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва є незаконною. Крім того, як вбачається з відповіді ФОП ОСОБА_3 , при проектуванні земельної ділянки була врахована можливість під`їзду до сусідніх земельних ділянок.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення в цій частині підлягають задоволенню.

Подальше внесення змін до оскаржуваного рішення рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району та області від 27.08.2025, також не свідчить про законність відмови позивачу, оскільки цим рішенням доповнено текст рішення Киселівської сільської ради Чернігівського району та області від 04.06.2025 словами "невідповідністю розташування об`єкта вимогам законів", але і в цьому випадку не зазначено яким вимогам якого закону не відповідає розташування земельної ділянки, про відведення якої просив позивач.

Стосовно зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, то суд погоджується з доводами позивача щодо того, що саме такий спосіб захисту буде ефективний.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 8.40 Постанови ВП ВС від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 зауважила, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)(пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).

Враховуючи, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у наданні дозволу, то саме зобов`язання надати дозвіл, забезпечить відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір за дві пощовні вимоги немайнового харакетру подані фізичною особою в сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 127, 178, 258, 263-265, 274, 279, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Киселівка, вул. Молодіжна, буд. 10) про скасування рішення та зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення п`ятдесят п`ятої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 04 червня 2025 року № 55/VIII-6 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для городництва з метою передачі в оренду на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області», яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1200 га для городництва, яка розташована на території с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області.

Зобов`язати Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 у відповідності до його заяви дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,1200 га для городництва, яка розташована на території с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області.

Стягнути з Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта