Провадження № 22-ц/4808/1532/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря Кузнєцов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2025 року, ухвалене в складі судді Пастернак І.А.у м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 17 травня 2024 року близько 11 год 30 хв, керуючи своїм транспортним засобом марки NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Н-09 зі сполученням «Мукачево-Львів» у напрямку м. Галича по вул. Галицькій Ямницької територіальної громади, відчула як на її автомобіль впали електричні проводи тролейбусної мережі внаслідок падіння на них дерева.

Позивачка здійснила екстрене гальмування та повністю зупинила автомобіль, після цього зателефонувала до Національної поліції та викликала працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди. Патрульна служба за результатами перевірки склала акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему місця ДТП, за результатами яких встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є обрив електричних проводів тролейбусної мережі (магістралі), спричинений падінням дерева.

Поліція встановила, що внаслідок падіння електричних проводів автомобіль позивачки зазнав значних механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено передню ліву частину, верхню частину (панель даху, кузов), передню праву частину, бокову праву частину автомобіля, вибито вікна.

Зі змісту відповіді Відділення поліції №1 (м. Тисмениця) балансоутримувачем зелених насаджень у смузі відведення автомобільних доріг державного значення загального користування в Івано-Франківській області є Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області. Відтак, відповідач є відповідальним за завдання шкоди (механічних ушкоджень) транспортному засобу позивачки, оскільки обрив електричних дротів стався через падіння аварійного дерева.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 05 червня 2024 року, вартість завданих автомобілю позивачки збитків становить 99611,57 грн.

Зазначила, що з метою досудового врегулювання спору зверталася до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області та ТОВ «ПБС» з претензіями, в яких просила вжити невідкладних заходів щодо відшкодування завданих їй матеріальних збитків.

Однак станом на момент звернення до суду відповідачі не надали жодних відповідей.

Наголосила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій вона дивом залишилася живою, їй було завдано також моральну шкоду у вигляді страждання, порушення душевного спокою, відчуття дискомфорту. Після ДТП вона пережила значний нервовий стрес та хвилювання, її психологічні страждання є довготривалими, вона боїться сідати за кермо. Розмір своїх душевних страждань оцінює у 50000,00 грн. Ця сума враховує усі страждання, які довелося перенести позивачці, зокрема: порушення звичного способу життя, неможливість працювати, негативний вплив на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані з протиправною бездіяльністю відповідачів.

Посилаючись на зазначені обставини, норми законодавства та долучені до позовної заяви докази, просила суд стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС» в солідарному порядку на її користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 99611,57 грн, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 99611 грн 57 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 20000 грн моральної шкоди та 1196 грн 12 коп. судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області подала апеляційну скаргу. Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що в основу рішення суд першої інстанції поклав твердження позивачки, що не підтверджуються належними доказами. Єдиним доказом вини апелянта, на який посилається ОСОБА_1 , є лист Івано-Франківського районного управління поліції від 22 липня 2024 року про те, що проведено перевірку, подано запити та отримано відповідь від Служби, згідно з якою Служба є балансоутримувачем зелених насаджень у смузі відведення автомобільних доріг загального користування державного значення.

Однак, в самому листі зазначено, що відсутні ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення щодо посадових осіб Служби чи ТОВ «ПБС». За наслідками цієї події працівниками поліції не було складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення, ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не виявлено.

Крім того, схема місця ДТП від 17 травня 2024 року не містить жодної інформації щодо дерева чи його уламків, зазначено лише про наявність електричного проводу тролейбусної магістралі на проїзній частині. Дерево на схемі ДТП не нанесене, у зв`язку з чим неможливо відтворити обстановку ДТП у повному обсязі та встановити, що падіння дерева (якщо воно мало місце) було результатом неналежного утримання дороги чи прилеглої території.

Звертає увагу, що судом не надано оцінку долученому позивачкою акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17 травня 2024 року, у якому не вказано жодної інформації щодо наявності на проїзній частині дороги дерева чи будь-яких слідів його падіння, а також міститься зазначення про відсутність будь-яких недоліків щодо експлуатаційного стану дороги, окрім наявності на проїзній частині дороги проводу тролейбусної магістралі. При цьому, що ні Служба, ні ТОВ «ПБС» не є балансоутримувачами тролейбусних ліній та не несуть відповідальності за їх експлуатаційний стан.

Наголошує, що представники балансоутримувача та ТОВ «ПБС» працівниками поліції по факту ДТП не викликались і в огляді вулично-шляхової мережі участі не брали, будь-якими відомостями про місце та характер падіння дерева не володіли. Жоден із доказів, долучених до матеріалів справи, не містить відомостей про місце падіння дерева, місце його знаходження до падіння, а також не визначає відстані від місця, де росло дерево, до осі автомобільної дороги.

Відтак у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували викладені в позові обставини про те, що шкода була завдана у зв`язку з падінням дерева, що таке дерево знаходилось на балансі Служби та відносилось до зелених насаджень, утримання яких належить до повноважень Служби.

Вказує, що судом не прийнято до уваги доводів про те, що питання відповідальності за неналежне утримання автомобільної дороги, де мала місце ДТП, врегульовано Законом України «Про дорожній рух», Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198, а також договором на експлуатаційне утримання.

01 грудня 2023 року між Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області (замовником) та ТОВ «ПБС» було укладено договір №21 на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Івано-Франківського та Калуського районів Івано-Франківської області.

Вищенаведеними законодавчими актами між Службою та ТОВ «ПБС» визначено питання відповідальності та відшкодування завданої шкоди у разі дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої неналежним утриманням автомобільної дороги, що виключає відповідальність Служби щодо відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортних засобів.

Наголошує, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що причиною завдання матеріальної шкоди було падіння електричних проводів (тролейбусної лінії). Жоден документ, оформлений безпосередньо на місці події, не вказує на наявність дерева та не встановлює причинно-наслідковий зв`язок між його падінням і заподіянням шкоди. Також жодним доказом не підтверджено протиправної поведінки Служби.

Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що позивачкою не надано доказів порушення здоров`я, звичайного способу життя чи неможливості працювати, у зв`язку з чим вважає, що стягнення 20000 грн моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити, стягнути на користь апелянта сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Паньків В.Я. подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи її вимогибезпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають реальним обставинам справи.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги про відсутність підтверджуючих доказів щодо падіння дерева на електричні проводи, стверджує, що сторона позивача необхідні документи надала. Зокрема, довідкою за результатами перевірки по факту ДТП без потерпілих зафіксовано, що 17 травня 2024 року на лінію 102 надійшло повідомлення від диспетчера ДСНС Шкромиди про те, що в АДРЕСА_1 неподалік кладовища впало дерево на дорогу та обірвало лінії електропередач. Цей факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за №2136 від 27 травня 2024 року.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що 17 травня 2024 року близько 11 год 30 хв у зв`язку з погодними умовами на ділянці, де було зафіксовано ДТП, відбулося падіння дерева на електричні проводи тролейбусної мережі, які, своєю чергою, впали на автомобіль позивачки під час руху.

Згідно з листом відділення поліції №1 у зв`язку з відсутністю ознак адміністративного чи кримінального правопорушення рекомендовано звернутися до суду для відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля.

Наголошує, що наявні документи підтверджують, що ДТП сталася внаслідок падіння дерева на електричні проводи тролейбусної мережі, які обірвалися та впали на автомобіль позивачки, заподіявши майнову шкоду. Розмір шкоди підтверджується звітом про оцінку від 05 червня 2024 року №56, згідно з яким вона становить 99611,57 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 1166 ЦК України, вказує, що зазначена норма встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або дією об`єктивних обставин.

Зазначає, що відповідно до листа Ямницької сільської ради від 05 червня 2024 року №543 балансоутримувачем зелених насаджень на ділянці дороги, де сталася ДТП, є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області.

Згідно з листом Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області при фіксації ДТП з дорожнім фактором обов`язково залучаються представники експлуатуючої організації для оформлення акта обстеження вулично-шляхової мережі.

Про факт падіння дерева на проїзну частину автомобільної дороги Службу відновлення не повідомляли, акт обстеження вулично-шляхової мережі з представниками ТОВ «ПБС» не оформлявся.

Вказує, що згідно з договором №21 від 01 грудня 2023 року, укладеним між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБС», підрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Івано-Франківського та Калуського районів Івано-Франківської області згідно з технічним завданням, викладеним у тендерній документації, та в обумовлений цим договором термін.

У додатку №1 до вказаного договору визначено перелік автомобільних доріг загального користування державного значення, що обслуговуються підрядником, у тому числі автомобільна дорога Н-09 Мукачево-Львів, на ділянці якої сталося ДТП.

На думку представника позивачки, судом першої інстанції вірно встановлено обов`язок Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області забезпечувати безпеку дорожнього руху на дорогах, що перебувають на її балансі, у тому числі контролювати належне виконання підрядником покладених на нього обов`язків, а невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами. Відтак Служба є належним відповідачем у справі.

Звертає увагу, що в апеляційній скарзі наведено доводи про те, що суд взяв до уваги звіт ФОП, суб`єкта оціночної діяльності №56 від 05 червня 2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який, на думку апелянта, не відповідає вимогам законодавства. Водночас апелянт не надав жодних доказів щодо іншого розміру шкоди та не заявив клопотання про призначення експертизи, проте саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у заподіянні шкоди, тоді як позивач доводить лише наявність шкоди та її розмір.

Вважає, що вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд правильно встановив, що внаслідок ДТП позивачка зазнала моральних страждань. Як при подачі позовної заяви, так і в судових засіданнях сторона позивача змістовно обґрунтувала, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилася у пошкодженні автомобіля, порушенні звичайного способу життя та неможливості працювати, що спричинило негативний вплив на стан здоров`я та моральні страждання.

З урахуванням обставин, за яких ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, глибини, тяжкості та тривалості моральних страждань, а також того, що у добровільному порядку шкоду не відшкодовано, виходячи із засад розумності та справедливості, суд правомірно стягнув з відповідача на її користь 20000 грн моральної шкоди.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ТОВ «ПБС» відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не подавало, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Подало пояснення по справі, в яких зазначає, що підтримує апеляційну скаргу. Вказує, що результатами проведення перевірки за наслідками ДТП 17.05.2024 відповідальними особами встановлено, що ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не виявлено. Долучений до матеріалів справи Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складений 17.05.2024 інспектором ВП № 1 (м. Тисмениця), не містять відповідних замірів, що долучаються до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та не містить даних про заміри ділянки дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода. Також, такий складений без присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки. Зміст акту не дозволяє встановити конкретно, в чому саме полягає вчинення порушення, кому належить вказана ділянка дороги, на якій сталася ДТП, хто є балансоутримувачем даної дороги та повинен відповідати за дотримання належних умов їх експлуатації. Сума стягнення матеріальної шкоди ухвалена судом першої інстанції до стягнення з Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області ґрунтувалася на долученому до матеріалів справи Звіті про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 56, виконаного оцінювачем ОСОБА_2 . Однак, такий звіт складено без безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу, а лише на підставі Акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), тому він не є належним та допустимим доказом оцінки вартості матеріального збитку. Також вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не було встановлено у чому саме полягає завдання моральної шкоди позивачу та не було надано доказів розміру суми заявленого відшкодування. А тому рішення в частині стягнення зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області 20000 грн. моральної шкоди є необґрунтованим та не відповідає засадам розумності та справедливості. На підставі викладеного просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 01.09.2025 та ухвалити нове, яким у позові відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області адвокат Федорів В.І. та представник ТОВ «ПБС» адвокат Підлуцька Х.Б. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Паньків В.Я. щодо задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповіднодонормматеріальногоправаіздотриманнямнормпроцесуальногоправа.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно схеми місця ДТП, яка сталась 17.05.2024 о 11 год. 30 хв. в с. Ямниця по вул. Галицька, порушено п. 1.5 ПДР, внаслідок чого автомобіль Nissan X-Trail, днз НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , отримав пошкодження лівого переднього крила, лівої частини ТЗ, верхньої частини ТЗ, правої частини ТЗ, передньої частини ТЗ (а.с. 9). Що також підтверджується довідкою №496112 від 31.05.2024 (а.с. 10).

Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.05.2024 о 11 год. 30 хв. в с. Ямниця, вул. Галицька, обстеження розпочато о 12 год. 20 хв. у присутності інспектора СВПП ВП №1 м. Тисмениця, капітана поліції Гречаник Р.Ю. Під час обстеження встановлено наявність на проїзній частині електричного проводу тролейбусної магістралі. Обстеження закінчено 17.05.2024 о 13 год. 20 хв. За результатами обстеження ділянки визнано наявність на проїзній частині електричного проводу тролейбусної магістралі (а.с. 8).

В Довідці відділення поліції №1 (м. Тисмениця) за результатами перевірки по факту ДТП без потерпілих в с. Ямниця, вул. Галицька Ямницької ТГ зазначено, що 17.05.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення від диспетчера ДСНС Шкромиди про те, що в АДРЕСА_1 неподалік кладовища впало дерево на дорогу та обірвало лінії електропередач. Даний факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за №2136 від 27.05.2024.

Проведеною перевіркою встановлено, що 17.05.2024 близько 11:30 на автодорозі Н-09 зі сполученням «Мукачево-Львів» в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , а саме неподалік кладовища в сторону м. Галича Галицької ТГ, у зв`язку з погодними умовами відбулось падіння дерева на електричні проводи тролейбусної мережі, які в свою чергу впали на транспортний засіб під час руху марки «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по проїзній частині дороги в напрямку м. Галича. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Під час проведення перевірки вищевказаного матеріалу ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не встановлено (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Nissan» модель «X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 (а.с. 32 (зворот)).

Згідно копії листа відділення поліції №1 №6167 від 22.07.2024 оскільки відсутні ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення, з метою відшкодування завданих збитків щодо пошкодження автомобіля марки «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду (а.с. 12-13).

Відповідно до копії листа Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 05.06.2024 №543 балансоутримувачем зелених насаджень на ділянці дороги в селі Ямниця по вул. Галицькій поряд сільського кладовища, де трапилася ДТП 17.05.2024 за участю автомобіля «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , а саме дороги Н-09 і захисної зеленої смуги дороги національного значення, є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області.

Відповідно до реєстру Опендатабот Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області змінило назву на Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області.

Згідно листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області від 12.07.2024 на запит поліції повідомлено, що балансоутримувачем зелених насаджень у смузі відведення автомобільних доріг державного значення загального користування в Івано-Франківській області є Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області. Експлуатаційне утримання автомобільних доріг здійснює згідно договору підрядна організація ТОВ «ПБС».

Вказано, що при фіксації ДТП з дорожнім фактором обов`язково залучаються представники експлуатуючої організації для оформлення акту обстеження вулично-шляхової мережі. По факту падіння дерева на проїзну частину автомобільної дороги державного значення загального користування Н-09 Мукачево-Львів км. 324+945, що мало місце 17.05.2024, Службу відновлення не повідомляли, з представниками ТОВ «ПБС» акт обстеження вулично-шляхової мережі не оформлявся (а.с. 138).

01.12.2023 року між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБС» як підрядником було укладено Договір №21, відповідно до якого підрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Івано-Франківського, Калуського районів Івано-Франківської області згідно технічного завдання, викладеного в тендерній документації, та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок (а.с. 71-78).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування послуг: (ДК021:2015-63710000-9- Послуги з обслуговування наземних видів транспорту) експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Івано-Франківського, Калуського районів Івано-Франківської області.

Додатком №1 до Договору №21 від 01.12.2023 встановлено перелік автомобільних доріг загального користування державного значення (міжнародні, національні, регіональні, територіальні) Івано-Франківського та Калуського районів в Івано-Франківській області (645,6 км), які обслуговуються відповідно до укладеного договору. У переліку наявна дорога Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Бібрка-Львів, адресна прив`язка в межах району км 277+023-км 395+332, протяжність 121,0 (а.с. 19-20).

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 скеровано Службі відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області та Товариству з обмеженою відповідальністю «ПБС» претензію про відшкодування матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 36-41).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №56 та матеріалів доданих до нього, виконаного ФОП СОД ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 99611,57 грн. з ПДВ на запасні частини. Дата оцінки 17.05.2024, дата складання висновку 05.06.2024 (а.с. 14-35).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що дослідивши матеріали справи, судом встановлено падіння дерева на електричні проводи тролейбусної мережі, які в свою чергу впали на транспортний засіб позивача, спричинивши пошкодження. Доказів на підтвердження того, що вказані пошкодженні були отримані в інший період, відповідачем не надано. Також інших, окрім наданих позивачем, доказів розміру заподіяної шкоди відповідачі не надали, клопотання про призначення експертизи до суду не подавали. Балансоутримувачем зелених насаджень на ділянці дороги, де трапилася ДТП, є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області. І саме вказана установа зобов`язана була вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням ТОВ «ПБС» як підрядником покладених на нього обов`язків своєчасно та належним чином. Тому суд вирішив стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 99611 грн 57 коп матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ «ПБС» - відмовити.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи обставини, за яких вона була завдана, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, що у добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував, від протиправних дій відповідача внаслідок пошкодження автомобіля позивач пережила нервовий стрес, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважав за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити частково, стягнути з відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області на користь позивача моральну шкоди у сумі 20000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача стягнуто 1196,12 грн. витрат по оплаті судового збору.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно статті 5 вказаного Закону автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Державну політику і стратегію розвитку всіх видів автомобільних доріг на території України здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) про утримання автомобільних доріг загального користування за принципом забезпечення їх експлуатаційного стану відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів (стаття 6 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно статті 8 Закону автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення. Автомобільні дороги державного значення підрозділяються на міжнародні, національні, регіональні та територіальні.

За змістом статті 9 Закону складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до статті 10 Закону органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

Згідно вимог частини 3 статті 11 цього Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать: 1) розроблення пропозицій щодо формування та реалізації державної політики (стратегії) у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, програм розвитку дорожнього господарства; 2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; 3) забезпечення належного маршрутного орієнтування користувачів автомобільних доріг загального користування державного значення; 4) забезпечення сталого функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення; 5) озеленення смуги відведення автомобільних доріг загального користування державного значення; 6) ведення статистичного обліку та паспортизації автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них; 7) здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації; 8) забезпечення фінансування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування державного значення; 9) внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної політики з питань безпеки дорожнього руху; 10) розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху; 11) забезпечення проведення обов`язкових аудиту та перевірки безпеки автомобільних доріг, що належать до сфери його управління.

Відповідальність органу управління автомобільними дорогами загального користування унормовано статтю 13 Закону, згідно якої орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом; 4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 5) цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування; 6) санітарний та екологічний стан автомобільних доріг загального користування та їх смуг відведення; 7) забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг.

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше.

Відповідно до частини статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №439 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2023 року №193) визначено, що Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України (Агентство відновлення) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який, зокрема, реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Пунктом 3 Положення визначено, що основними завданнями Агентства відновлення є, зокрема, реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

За змістом пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року (із змінами та доповненнями, далі - Правила), ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів) (далі - підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів).

Згідно пункту 5 Правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Згідно пункту 11 Правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 року №54, ДСТУ 3587:22 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт»; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до схеми організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка трапилася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що автомобільна дорога державного значення загального користування Н-09 Мукачево-Львів км. 324+945, де трапилося ДТП, перебуває на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області, враховуючи системний аналіз наведених вище норм та правил, апеляційний суд робить висновок, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області (попереднє найменування Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області) є належним відповідачем у цій справі.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області є державною установою, яка належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (Агентство відновлення) і відповідає за управління дорожньою інфраструктурою та її відновлення в області, діючи як його регіональний підрозділ.

Метою діяльності Служби є управління, утримання та розвиток дорожньої інфраструктури державного значення на території регіону, забезпечення безпеки дорожнього руху, швидкого реагування на надзвичайні ситуації (особливо в зимовий період), а також координація робіт з відновлення пошкоджених ділянок доріг і мостів, зокрема в контексті післявоєнного відновлення та забезпечення стабільної роботи транспортної мережі області.

Основним предметом діяльності Служби є державне управління загального характеру, що охоплює відповідальність за утримання, ремонт та розвиток дорожньої інфраструктури (автошляхи державного значення) в регіоні, забезпечення безпеки дорожнього руху та координацію відновлювальних робіт, особливо в умовах воєнного стану та негоди, згідно з функціями Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області, як і інші регіональні підрозділи, має право делегувати повноваження та залучати до виконання робіт підрядні підприємства, установи та організації, з якими укладаються відповідні договори.

Наведене дозволяє зробити висновок, що саме на Службу відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області (попередня назва Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області) покладено обов`язок організації будівництва, реконструкції, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, серед яких дорога Н-09 Мукачево-Львів км. 324+945, де трапилася ДТП за участю автомобіля позивачки.

Що стосується посилань апелянта як на підставу звільнення від відшкодування шкоди на пункт 1.6 Договору №21 від 01.12.2023, укладеного між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБС» (підрядник), то колегія суддів такі відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.6 Договору на період дії Договору та протягом гарантійного періоду підрядник відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України в повній мірі відповідає за належне утримання об`єктів, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т. ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини Підрядника, а також забезпечує повне майнове відшкодування Замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на автомобільних дорогах, якщо такі збитки завдані з вини Підрядника. У разі заподіяння збитків користувачами автомобільних доріг внаслідок пошкодження (знищення) складових автомобільних доріг, Підрядник зобов`язаний забезпечити оперативне надання Замовнику інформації та документів, необхідних для відшкодування збитків з винних осіб.

Згідно п. 1.4 Договору послуги надаються підрядником згідно щомісячних планів-завдань, актів дефектів, затверджених замовником, та мобілізаційного завдання.

Згідно п. 1.5 Договору підрядник приймає від замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Івано-Франківській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно п. 5.3 Договору замовник до 28 числа кожного місяця видає підряднику план-завдання на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг на наступний місяць в межах місячного плану асигнувань замовника.

Згідно п. 5.10 Договору приймання послуг здійснюється відповідно до Порядку здавання-приймання наданих послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Службі відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «ПБС» (підрядник) отримував плани-завдання від замовника Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області на вирубку дерев або інші завдання щодо утримання в належному стані придорожніх насаджень. Тому відсутні підстави вважати, що дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини безпосередньо виконавця, тобто ТОВ «ПБС».

У постанові Верховного Суду від 21 травня 2021 року у справі №753/10817/16-ц з подібними правовідносинами зазначено, зокрема, що «У частині першій статті 627 ЦК України закріплено правило, згідно з яким відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частина третя статті 6 ЦК України).

За правилом частини другої статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Оцінюючи висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що Служба автомобільних доріг у Житомирській області є належним позивачем у справі, Верховний Суд врахував, що саме до повноважень та обов`язків Служби автомобільних доріг у Житомирській області належить вибір підрядника, який на замовлення Служби буде здійснювати ремонт автомобільних доріг.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника…

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Зважаючи на наведене, саме Служба автомобільних доріг у Житомирській області зобов`язана була вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням підрядником покладених на нього обов`язків своєчасно та належним чином.

Невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами, які не є стороною договору підряду.

У зв`язку з наведеним, Верховний Суд дійшов переконання, що обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що саме внаслідок неналежного здійснення Службою автомобільних доріг у Житомирській області контролю за станом автомобільних доріг, які знаходяться на її балансі, нездійсненням своєчасного ремонту автомобільної дороги настала дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої постраждали позивачі. Заявник під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій не довів відсутність вини у його діях (бездіяльності) та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між неналежним станом дорожнього покриття та дорожньо-транспортною пригодою.

Таким чином, необґрунтованими необхідно визнати і доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд встановив винну особу, бездіяльність якої призвела до настання дорожньо-транспортної пригоди, проте стягнення відшкодування моральної шкоди здійснив з іншої юридичної особи.

У таких висновках Верховний Суд керується правилами статті 1172 ЦК України, відповідно яких саме замовник несе відповідальність перед третіми особами за завдану їм шкоду».

Схожі правовідносини мали місце і в справі №369/12158/23, ухвала Верховного Суду від 14 березня 2025 року.

З огляду на викладене, у справі, що переглядається судом першої інстанції вірно враховано, що відповідальною особою за організацію будівництва, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, зокрема ділянки дороги, де сталась дорожньо-транспортна пригода, є саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області. Відтак, обов`язок відшкодування завданої позивачу шкоди слід покласти на цю юридичну особу. А в задоволенні вимог до ТОВ «ПБС» суд правомірно відмовив.

Належним чином обґрунтованих заперечень щодо визначення розміру матеріальних збитків, інших доказів розміру заподіяної шкоди чи клопотань про призначення експертизи для визначення розміру такої шкоди матеріали справи не містять.

Що стосується тверджень апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать, що причиною завдання матеріальної шкоди було падіння електричних проводів (тролейбусної лінії). Натомість, жоден документ, оформлений безпосередньо на місці події, не вказує на наявність дерева та не встановлює причинно-наслідковий зв`язок між його падінням і заподіянням шкоди, то апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з Довідки відділення поліції №1 (м. Тисмениця) за результатами перевірки по факту ДТП без потерпілих в с. Ямниця, вул. Галицька Ямницької ТГ, 17.05.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення від диспетчера ДСНС Шкромиди про те, що в АДРЕСА_1 неподалік кладовища впало дерево на дорогу та обірвало лінії електропередач. Даний факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за №2136 від 27.05.2024. Проведеною перевіркою встановлено, що 17.05.2024 близько 11:30 на автодорозі Н-09 зі сполученням «Мукачево-Львів» в межах населеного пункту с. Ямниця по вул. Галицька Ямницької ТГ, а саме неподалік кладовища в сторону м. Галича Галицької ТГ, у зв`язку з погодними умовами відбулось падіння дерева на електричні проводи тролейбусної мережі, які в свою чергу впали на транспортний засіб під час руху марки «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по проїзній частині дороги в напрямку м. Галича. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками (а.с. 11).

А відсутність викладення вказаних обставин в схемі місця ДТПта акті обстеження ділянки таких не спростовують.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивача долучено копію відповіді на його адвокатський запит КП «Електроавтотранс» від 20.11.2025 з доданими документами (копією акту №19 про пошкодження контактної мережі від 17.05.2024, копією листа КП «Електроавтотранс» №310/76-11/17в від 22.05.2024, копією листа-відповіді КП «Ямниця» №20 від 06.06.2024), з яких вбачається, що 17.05.2024 близько 11:37 в с. Ямниця по вул. Галицькій неподалік кладовища в напрямку м. Галича мала місце ДТП через падіння дерева на контактну мережу КП «Електроавтотранс», що в подальшому призвело до її обриву та падіння разом з деревом на проїжджу частину дороги. Ремонтна бригада КП «Електроавтотранс» одразу виїхала на місце аварії для проведення аварійно-відновлювальних робіт. Того ж дня ремонтною бригадою КП «Електроавтотранс» було усунуто пошкодження контактної мережі та відновлено її належний робочий стан, а представниками КП «Ямниця» було прибрано дерево, що впало (а.с. 205-207).

Щодо заперечень сторони відповідача про те, що відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, слід зазначити, що такі витребувані на запит адвоката від 13.11.2025, тобто після подання апеляційної скарги, саме на спростовання доводів апеляційної скарги. Тому суд ухвалив долучити такі до матеріалів справи.

Твердження апелянта про відсутність відомостей про місце падіння дерева, місце його знаходження до падіння, де росло дерево, і що таке дерево знаходилось на балансі Служби та відносилось до зелених насаджень, утримання яких належить до повноважень Служби, суперечать положенням Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги». А з копії акту №19 про пошкодження контактної мережі від 17.05.2024 вбачається, що причиною пошкодження контактної мережі стало падіння дерева, яке росло на узбіччі дороги в посадці дерев. Дерево, падаючи, обірвало несучі повздовжні троси контактної мережі, після чого разом із частиною контактної мережі впало на проїжджу частину дороги, що призвело до зупинення руху на даній ділянці дороги та пошкодження ТЗ.

Доводи апеляційної скарги про те, що за наслідками цієї події працівниками поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не виявлено, також не доводять безпідставність стягнення шкоди, оскільки не свідчить про те, що шкоду, заподіяну користувачам неналежним утриманням автомобільних доріг не слід відшкодовувати.

Також незалучення до участі в огляді місця падіння дерева та частини контактної мережі на автомобіль представників відповідачів не є тією обставиною, яка може звільнити від відшкодування шкоди.

Що ж до посилань апелянта на безпідставність стягнення судом на користь позивача моральної шкоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, та стягуючи таку в розмірі 20000 грн, суд виходив з того, що внаслідок пошкодження належного позивачу майна їй було завдано моральну шкоду у вигляді моральних страждань, порушення звичного способу життя. А сам факт цієї ДТП обумовлює її переживання за стан здоров`я та життя, пережитий стрес, оскільки на той час вона була в автомобілі. При цьому, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано вимоги розумності та справедливості.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а фактично зводяться до незгоди з таким.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Луганська

Повний текст постанови складено 23 грудня 2025 року.