Справа № 172/2272/25
Провадження № 4-с/191/15/25
У Х В А Л А

іменем України

22 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Форощук С.А., при секретарі судового засідання Вехник С.Л., за участю представника стягувача адвоката Чулініна Д.Г., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Панащенко Вікторія Ігорівна, особа дії якої оскаржуються: Державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ворона Альона Олександрівна; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Васильківська селищна ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадарстру у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання протиправними дії та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 447-1 ЦПК України надійшла скарг представника боржника адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про визнання протиправними скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арештів на майно, в обґрунтування якої зазначено, що .

29.11.2025 року ОСОБА_4 , як законним представником ОСОБА_1 , було отримано на пошті лист R60 з Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у якому знаходились: - постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою відкрито виконавче провадження з виконання ухвали № 172/2272/25 від 07.11.2025, виданої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (ідентифікатор доступу АВГ19Е5Д3ВГВ); - постанова про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок, реєстраційний номер 07, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; - постанова про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою накладено арешт на нерухоме майно: земельна ділянка, реєстраційний/кадастровий номер :04:017:0150, місцезнаходження: АДРЕСА_1 . 3. З офіційного інтернет сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» адвокатом Пащенко В.І. встановлено, що Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07.11.2025 було винесено у справі № 172/2272/25, провадження № 2-з/191/34/25, ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_6 , про забезпечення позову: - накладено арешт на присадибну земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :04:017:0150 і на розміщений на ній житловий будинок з приналежностями під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_2 , які зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_1 ; - заборонено державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та передавати ix органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з приводу земельної ділянки з кадастровим № :04:017:0150; - заборонено вчинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь яких реєстраційних дій з приводу присадибної земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим № :04:017:0150 та розміщеного на ній житлового будинку з приналежностями з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 07 у Вокзальному провулку, 1, селища Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП № 79622564, які наявні у АСВП адвокатом Пащенко В.І. встановлено, що поданий до Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчий документ не відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». У ВП № 79622564 старшим державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вороною Альоною Олександрівною 18.11.2025 року було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у якому зазначено, що «у рішенні суду відсутній строк пред`явдення виконавчого документу до виконання. Відсутні відомості про боржника згідно п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, відсутня належним чином оформлена заява стягувача згідно п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Ухвала містить приписи, що не належать до заходів примусового виконання, визначених ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до п.7 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження"». У зв`язку з зазначеним виконавчий документ ухвала № 172/2272/25 від 07.11.2025, видана Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, керуючись п.6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернута без прийняття до виконання.

З АСВП було встановлено, що начальником Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Барною Ю.А. при здійсненні контролю за рішенням, діями державного виконавця під час виконання рішень, в порядку частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», в порядку здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, з метою перевірки законності здійснення виконавчого провадження, дотримання вимог Закону, забезпечення належного повного його виконання, запобігання порушення законних прав та інтересів сторін виконавчого провадження проведено перевірку виконавчого провадження АСВП № 79622564, з примусового виконання ухвали №172/2272/25 від 07.11.2025 року виданої Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області про заборону державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та передавати їх органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з приводу земельної ділянки з кадастровим № :04:017:0150, 24.11.2025, керуючись ч. 3 ст. 74, ст.26 та ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень винесено постанову, якою: - перевірку законності виконавчого провадження АСВП № 79622564, з примусового виконання ухвали №172/2272/25 від 07.11.2025 року виданої Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області, про заборону державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та передавати їх органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з приводу земельної ділянки з кадастровим № :04:017:0150 закінчено; - дії державного виконавця Відділу Вороної А.О., по виконанню виконавчого провадження № 79622564 визнано такими що вчинені з порушенням ст. 26 та ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»; - скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; - зобов`язано державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Альони Вороної вжити заходів щодо приведення матеріалів виконавчого провадження №79622564 у відповідність з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Начальником відділу Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барною Ю.А. 26.11.2025 винесено постанову про скасування процесуального документу у ВП № 79622564, якою скасовано документ «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 18.11.2025, що видав ОСОБА_7 при примусовому виконанні: назва документу: ухвала № 172/2272/25 виданий 07.11.2025 документ видав: Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Скарга на дії начальника відділу Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барної Ю.А. скерована до південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»

В силу вимог ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частина 1 статті 448 ЦПК України визначає, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Заявник наголошує на протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2025 у ВП № 79622564, постанови про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564, а також постанови про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564.

Ухвали судів у цивільних справах, в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Частина 1 статті 157 ЦПК України визначає, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. 14. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Копія ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2025 у справі № 172/2272/25, провадження № 2-з/191/34/25, яка була подана до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не відповідала вимогам до виконавчого документа, які визначені у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у ній: - відсутнє повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; - відсутні реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); - відсутній строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, у матеріалах ВП №79622564 була відсутня належним чином оформлена заява стягувача згідно п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що також перешкоджало винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або іншій фінансовій установі, небанківського надавача платіжних послуг, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності); відомості про часткове виконання рішення боржником. Пункт 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлює, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Згідно зі ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Частина 2 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що діти та особи, визнані судом недієздатними, реалізують свої права та виконують обов`язки, пов`язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників. Звертаємо увагу, що «боржником» у даному виконавчому провадженні визначено неповнолітню особу, проте, виконавчі дії вчинені у ВП №79622564 без залучення законного представника, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з чим, заявник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою відкрито виконавче провадження з виконання ухвали № 172/2272/25 від 07.11.2025, виданої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (ідентифікатор доступу АВГ19Е5Д3ВГВ). Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок, реєстраційний номер 07, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 28.11.2025 у ВП № 79622564, якою накладено арешт на нерухоме майно: земельна ділянка, реєстраційний/кадастровий номер :04:017:0150, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник боржника адвокат Пащенко В.І. не з`явилась, про час розгляду справ була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик в підсистемі «Електронний суд», на електронну пошту та у застосунок «VIBER». Заяв про відкладення розгляду справи або неможливість явки до суду не надала.

Представник стягувача адвокат Чулінін Д.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги у зв`язку з її необґрунтованістю, зазначив про обов`язковість виконання ували суду та відсутність підстав для його не виконання.

Державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ворона А.О. в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справ була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик в підсистемі «Електронний суд». Заяв про відкладення розгляду справи або неможливість явки до суду не надала.

Відповідно до положень ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що учасники судового провадження про час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відомості про отримання судових повісток, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які не з`явились.

Суд, заслухавши представника стягувача, дослідивши письмові матеріали додані до скарги, зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

ЄСПЛ вказував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», № 18357/91, § 40).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Приписами статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд встановив, що старшим державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вороною А.О. 18.11.2025 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у ВП № 79622564 у зв`язку із відсутністю в ухвалі суду строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, відсутності відомостей про боржника згідно п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», атакож відсутності належним чином оформленої заяви стягувача.

Начальником Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барною Ю.А. здійснено перевірку виконавчого провадження № 79622564 з примусового виконання ухвали №172/2272/25 від 07.11.2025 року виданої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про заборону державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості те передавати їх органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з приводу земельної ділянки з кадастровим № :04:017:0150 та прийняв постанову від 24.11.2025 року, в якій встановив порушення державним виконавцем ст. 26 та ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим скасував повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язано державного виконавця державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ворону А.О. вжити заходів щодо приведення матеріалів виконавчого провадження № 79622564 у відповідність з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 26.11.2025 року начальником Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барною Ю.А. винесена постанова про скасування процесуального документу повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.11.2025 року при примусовому виконанні ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2025 року №172/2272/25.

Постановою державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вороною А.О. про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2025 у ВП № 79622564, відкрито виконавче провадження з виконання ухвали № 172/2272/25 від 07.11.2025, виданої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (ідентифікатор доступу АВГ19Е5Д3ВГВ).

Також постановами від 28.11.2025 року у ВП № 79622564 накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок, реєстраційний номер 07, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; та земельну ділянку, реєстраційний/кадастровий номер :04:017:0150, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 74 «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню Інструкція з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція № 512/5).

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження встановлено розділом ХІІ Інструкції № 512/5, відповідно до абз. 8 п. 1 якого, перевірити законність виконавчого провадження має право, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІІ Інструкції № 512/5 посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Згідно п. 7 розділу ХІІ Інструкції № 512/5 про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються, зокрема, у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні.

Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Аналіз вказаних положень вказує на право начальника відділу державної виконавчої служби із власної ініціативи здійснити перевірку законності виконавчого провадження та встановлює повноваження за результатами її здійснення прийняти, зокрема, рішення про скасування іншого процесуального документу у виконавчому провадженні.

Суд зауважує, що оскаржувані в межах даної скарги постанови про відкриття виконавчого провадження та накладання арешту на майно від 28.11.2025 року винесені на виконання постанови начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барна Ю.А. від 24.11.2025 року про перевірку виконавчого провадження АСВП № 79622564, яка прийнята відповідно до правил статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» у поєднанні з пунктами 1, 2 розділу XII Інструкції.

Як вказано заявником, скарга на дії начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барної Ю.А. скерована до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на сьогодні відомості про скасування постанови начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барної Ю.А. від 24.11.2025 року про перевірку виконавчого провадження АСВП № 79622564 в суду відсутні, водночас правомірність дій начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барної Ю.А. при винесенні постанови від 24.11.2025 року не є предметом розгляді скарги, що розглядається судом, вимоги про визнання її протиправною та скасування, скаржником не заявлені.

Водночас, розглядаючи доводи скаржника щодо неправомірності постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2025 у ВП № 79622564, з виконання ухвали № 172/2272/25 від 07.11.2025, виданої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області та накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок, реєстраційний номер 07, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; та земельну ділянку, реєстраційний/кадастровий номер :04:017:0150, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із пунктом 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Згідно з пункту 3 часини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Державний виконавець, повертаючи стягувачу виконавчий документ без прийняття, посилається на пункт 2 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», загалом, зазначає про відсутність у виконавчому документі відомостей про боржника, які є обов`язковою вимогою для виконавчого документу. Водночас п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює таку складову виконавчого документу, як дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Повернення виконавчого документа без виконання з формальних підстав, за наявності у ньому інформації, що достовірно ідентифікує особу боржника, становить втручання у право заявника на судовий розгляд, оскільки перешкоджає швидкому виконанню судового рішення. Вказане може вплинути на розумність строків реалізації права стягувача на справедливий суд, оскільки право на суд є захищеним лише у разі виконання судового рішення у порядку, передбаченому законом.

Внаслідок повернення виконавчого документа без прийняття до виконання створюється ситуація, коли стягувач під час примусового виконання рішення змушений вживати додаткових зусиль для поновлення порушених прав, зокрема, повторно звертатись до суду для усунення недоліків виконавчого документа та повторного пред`являти його до виконання. Враховуючи, що вимоги цивільно-процесуального законодавства не передбачають обов`язок учасника справи надавати суду інформацію про дату народження, РНОКПП потенційного боржника, суд не завжди має змогу зазначати цю інформацію у виконавчому документі.

З наведених вище мотивів суд находить необґрунтованим посилання заявника на відсутність належним чином оформлений заяви стягувача про примусове виконання рішення відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, акцентуючи при цьому увагу на відсутність у стягувача законних підстав отримати персональні данні боржника без згоди останнього.

Щодо посилань не визначення в ухвалі суду строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд зазначає, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, встановлені в ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно із ч. 1 вказаної статті виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина друга статті 12). Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлений законом та не може бути змінений. Тому відсутність у виконавчому документі відомостей про строк пред`явлення його до виконання, в даному випадку не перешкоджає державному виконавцю самостійно вирішити питання про дотримання стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та відповідно відкрити виконавче провадження.

Також, судом не встановлено порушень положень ч.2 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» при винесені оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, зокрема враховуючи, що представником боржника реалізовано право на звернення до суду з відповідною скаргою з метою захисту прав боржника.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги представника боржника.

Керуючись ст. 1, 39,74 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, ст. 12, 13, 76-81, 258-260, 263, 447, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Панащенко Вікторія Ігорівна, особа дії якої оскаржуються: Державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ворона Альона Олександрівна; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Васильківська селищна ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадарстру у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання протиправними дії та скасування постанови, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 22.12.2025 року.

Суддя С. А. Форощук