Провадження № 2/592/4482/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Шияновської Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и л а:

19.12.2025 ОСОБА_1 (далі позивач) через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», в якому просить:

- упорядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- упорядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесенні судові витрати.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшла наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовом про поділ майна подружжя позивач зазначив ціну позову у розмірі 855900 грн., яку визначив на підставі Довідки за результатами проведення маркетингового аналізу з визначенням найбільш імовірної ринкової вартості двокімнатної квартири ТОВ «ПРОФ-ТН» від 19.11.2025, згідно якої орієнтовна вартість спірної двокімнатної квартири становить 855900 грн.

Згідно з пунктами 9, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Разом з тим, доказів на підтвердження дійсної вартості майна, що є предметом позову (а не орієнтовної), до позовної заяви не додано, що ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на визначення розміру судового збору який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відтак, позивачу, відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України необхідно визначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, а не орієнтовної, що є предметом позову та надати квитанцію про сплату судового збору за вимоги майнового характеру на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, або зазначити вжиті позивачем всі залежні від нього дії для отримання та зазначення в позові доказів вартості майна або причини неможливості встановлення точної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо придбання майна, що є предметом даного позову під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також спільної участі подружжя в набутті спірного майна.

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шияновська