Справа № 639/3359/25
Провадження № 2/639/1347/25
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кошарновської С.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу № 639/3359/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

В травні 2025 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , 3-тя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, відповідно до якого просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по 2500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в вересні 2006 року позивач познайомилася з відповідачем, вони стали зустрічатися, а згодом проживати разом як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Відповідач визнав батьківство і запис про батька дитини був зроблений відповідно до ст. 126 СК України.

Родина продовжувала проживати разом та виховувати дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася друга дитина, ОСОБА_4 . Відповідач визнав батьківство і запис про батька дитини був зроблений відповідно до ст. 126 СК України.

З 2020 року сторони остаточно розірвали своє стосунки і почали проживати окремо один від одного. Діти залишилися проживати з матір`ю.

Позивач неодноразово намагалася вирішити з відповідачем питання щодо утримання дітей та його спілкування з ними, однак це не призвело до позитивного результату.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2021 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі частин від усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідач рішення суду виконує не в повному обсязі, відповідно до довідки Берестинського ВДВС у Берестинському районі Харківської області станом на квітень 2025 року має заборгованість у розмірі 30 773,35 грн.

В додаткових витратах на дітей участі не приймає.

Позивач зазначає, що після розпаду родини, тобто з 2020 року і по теперішній час відповідач один раз привітав старшу доньку з днем народження. Більше ніякого спілкування з дітьми не відбувалося. Участі у їх вихованні та в їхньому житті відповідач не бере. Ніяких витрат на дітей відповідач не несе, навчанням, здоров*єм дітей не цікавиться.

На думку позивача, позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя, гармонічного виховання, що повністю буде відповідати інтересам дітей.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 26 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовчі судові засідання.

24 вересня 2025 року від представника 3-тьої особи Департаменту служб у справах дітей надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та висновок №333 від 24.09.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Задоволено клопотання позивача про допит свідків.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині зміни способу стягнення аліментів залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кошарновська С.Л., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов в частині позбавлення батьківських прав підтримали, просили його задовільнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечувала, просила прийняти рішення в інтересах дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши надані та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. ( а.с. 14-16)

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. ( а.с. 19-21)

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 09 квітня 2022 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 . ( а.с. 23)

Отже, позивач ОСОБА_1 , як мати дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має право на звернення до суду з даним позовом.

Як зазначає позивач батько дітей фактично не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню доньок, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, відпочинок, не спілкується з дівчинами. Відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не відвідує їх.

Крім того, позивач зазначає про те, що відповідач матеріально не забезпечує дітей, має заборгованість по аліментам, які були з нього стягнути на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 50% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.11.2020 року і до досягнення повнолітнього віку дітей. ( а.с. 24-25)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та довідки Берестинського ВДВС у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ від 11.04.2025, ОСОБА_2 має заборгованість із сплати аліментів, яка станом на 01.04.2025 складає 30 773,35 грн. ( а.с. 26-27)

При цьому, з розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 періодично сплачує аліменти на утримання дітей, але не в повному обсязі.

З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №2» Харківської міської ради від 04.08.2025 №436/0/535-25 вбачається, що первинна медична допомога дітям ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 надається даним медичним закладом на підставі укладеної декларації про вибір лікаря ОСОБА_10 . За інформацією наданою лікарем-педіатром ОСОБА_10 , догляд за дітьми у разі їх хвороби, супроводження до поліклініки під час проходження профілактичних оглядів, щеплень, лікування (у разі потреби) здійснює мати ОСОБА_1 . Батько дітей ОСОБА_2 до медичного персоналу підприємства ніколи не звертався, станом здоров`я дітей не цікавився, дітей до лікарів не супроводжував. ( а.с. 87)

КЗ «Харківський ліцей №153» Харківської міської ради у відповіді від 31.07.2025 №01-26/406-25 повідомив про те, що ОСОБА_3 є ученицею даного учбового закладу. З 01.09.2024 і по сьогоднішній день батько дитини ОСОБА_2 не брав участі у вихованні дитини, не цікавився станом її успішності та розвитком, не спілкувався з класними керівником, не відвідував батьківських зборів та не був присутній на шкільних заходах. Мати ОСОБА_1 бере участь у вихованні доньки, цікавиться станом успішності та розвитком дівчини, спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори. ( а.с. 88)

У відповіді КЗ «Харківська гімназія №59» Харківської міської ради від 30.07.2025 №01-21/180-25 зазначено про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ученицею даного учбового закладу. Мати, ОСОБА_1 , з вітчимом, ОСОБА_6 , приділяють належну увагу навчанню і вихованню дівчини, підтримують постійний зв`язок з класним керівником, цікавляться успіхами в навчанні дитини, систематично відвідують батьківські збори. Батько, ОСОБА_2 , за три роки жодного разу не проявив інтересу до шкільних успіхів і невдач доньки. Не підтримує зв`язок з класним керівником, не цікавиться навчанням та життя доньки. (а.с. 89)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що сторони по справі вона знає приблизно п`ятнадцять років, разом проживали в м. Берестин Харківської області. З позивачкою підтримує дружні стосунки. Ще коли ОСОБА_1 проживала разом однією сім`єю з ОСОБА_2 , останній майже не приділяв уваги вихованню доньок. Після переїзду ОСОБА_1 разом з дітьми на постійне проживання в м. Харків, свідок часто бувала у них вдома, в тому числі і на дні народженні дівчат ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Їх біологічного батька, ОСОБА_2 , вона там ніколи не бачила. Зі слів ОСОБА_15 та самих дітей їй відомо про те, що відповідач з дітьми не спілкується, зі святами не вітає, не бачиться, участі у вихованні доньок не приймає.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що ОСОБА_15 вона знає приблизно п`ять років, підтримує з нею дружні стосунки. За час їх знайомства і спілкування неодноразово бувала вдома у ОСОБА_1 , однак ОСОБА_2 ніколи не бачила. Про нього чула і знає тільки зі слів ОСОБА_17 . Свідку відомо про те, що ОСОБА_18 зі своїми доньками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не спілкується, матеріально не забезпечує, зі святами не вітає.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова № 3) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абзац 2 пункту 16 Постанови № 3).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Частиною1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 5 Конвенції передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Відповідно до Висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 24.09.2025 №333, яким вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ( а.с. 81-82)

В статті 12 ЦПК України зазначено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позбавлення батьківських прав є виключним і надзвичайним засобом впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Отже, враховуючи те, що позивачем було в повній мірі доведено факт ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, щодо необхідності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і що таке рішення повністю буде відповідати інтересам дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 150, 164, 165, 166 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевського, 55.

Повний текст рішення складено 23.12.2025

Суддя В. В. Труханович