ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/6212/25
№ провадження 2/646/3428/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.,

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М. І.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника Усенка М. І. до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року в розмірі 46 201,39 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 березня 2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 200330402, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у сумі 45 136,71 гривень на строк 1096 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував кредитні кошти в повному обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.

Як зазначає позивач, термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість відповідачем за кредитним договором погашена не була.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року становить 46 201,39 гривень та складається з: 40 518,68 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 5 682,71 гривень - заборгованість за відсотками, 5 682,71 гривень - заборгованість за комісією.

25 липня 2024 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно із яким позивач набув право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року.

Отже, за таких підстав у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, на переконання позивача, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року в розмірі 46 201,39 гривень, яку, позивач, керуючись статтями 526, 625-628, 638, 1054 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 гривень.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні на 01 вересня 2025 року.

У судове засідання 01 вересня 2025 року представник позивача не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Засобами системи "Електронний суд" надав заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач у судовому засіданні просив надати йому додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи, оскільки копію позовної заяви він не отримував, та подання до суду відзиву.

Відповідач у судове засідання 10 грудня 2025 року не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

До канцелярії суду надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 08 березня 2021 року між ним та Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» було укладено кредитний договір № 200330402, за яким він сплачував платежі. Після певних сімейних обставин не мав змоги сплачувати заборгованість за договором. Лист про відступлення прав вимоги від Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не отримував. З Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не укладав жодних договорів, вимоги позовної заяви не визнає.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

05 березня 2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРФАРД» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом власноручного підписання відповідачем оферти № 200330402.

Умовами вказаного вище кредитного договору сторони погодили, що позичальнику надається кредит у сумі 45 136,71 гривень; строк кредиту - 1096 днів з 08.03.2021 по 08.03.2024; ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) - 35,00 % річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) - 0,00001 % річних; плата за пропущення платежів: першого пропуску - 0,00 гривень, другого (підряд) пропуску - 350,00 гривень, третього (підряд) пропуску - 400,00 гривень, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400,00 гривень.

Окрім того, ОСОБА_1 05 березня 2021 року було власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, за умовами якого: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 45 136,71 гривень; строк кредитування - 36 місяців; мета отримання кредиту - реструктуризація діючого проблемного кредитного договору кредитодавця; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом.

У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено: процентна ставка - 35 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 73 620,29 гривень; реальна річна процентна ставка - 41,2 % річних.

Наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є: процентна ставка на прострочену суму основного боргу по кредиту - 0,00001% річних; пеня - відсутня; штрафи/плата за пропущення платежів - першого пропуску - 0,00 гривень, другого (підряд) пропуску - 350,00 гривень; третього (підряд) пропуску - 400,00 гривень, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400,00 гривень.

Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 08 квітня 2021 року.

Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200330402 загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 25 липня 2024 року становить 46 201,39 гривень та складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 40 518,68 гривень та заборгованості за відсотками у сумі 5 682,71 гривень.

На підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів та факту користування ним кредитними коштами позивачем надано виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 11 червня 2023 року по 24 липня 2024 року.

25 липня 2024 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та позивачем було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.

Пунктом 1 вказаного вище договору визначено, що банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників.

Відповідно до пункту 2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком в повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

У пункті 4 договору встановлено, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 69 349 284,90 гривень. Загальна вартість активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-652 від 03 липня 2024 року, переможцем яких став новий кредитор, та яка підлягає сплаті новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70 122 419,74 гривень без ПДВ.

На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» умов, визначених пунктом 4 договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року позивач надав платіжну інструкцію № 4170, відповідно до якої 23 липня 2024 року ним на рахунок Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» було здійснено грошовий переказ у сумі 70 122 419,74 гривні.

Відповідно до витягу із реєстру договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024, позивач за договором № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 200330402, укладеним 08 березня 2021 року, у загальній сумі 46 201,39 гривень, що складається з: 40 518,68 гривень - залишок по тілу кредиту, 5 682,71 гривень - залишок по відсотках.

Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги у Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються учасниками цивільної справи.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального коденсу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Судом встановлено, що 25 липня 2024 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та позивачем було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.

Пунктом 1 вказаного вище договору визначено, що банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників.

Відповідно до пункту 2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком в повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

У пункті 4 договору встановлено, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 69 349 284,90 гривень. Загальна вартість активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-652 від 03 липня 2024 року, переможцем яких став новий кредитор, та яка підлягає сплаті новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70 122 419,74 гривень без ПДВ.

Факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» умов, визначених пунктом 4 договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року підтверджується платіжною інструкцією № 4170, відповідно до якої 23 липня 2024 року ним на рахунок Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» було здійснено грошовий переказ у сумі 70 122 419,74 гривні.

Відповідно до витягу із реєстру договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024, позивач за договором № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 200330402, укладеним 08 березня 2021 року, у загальній сумі 46 201,39 гривень, що складається з: 40 518,68 гривень - залишок по тілу кредиту, 5 682,71 гривень - залишок по відсотках, які позивач і очікує стягнути з відповідача за результатами розгляду справи.

Отже, суд уважає доведеним факт набуття позивачем права вимоги до боржників, до переліку яких входить і відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування тамісцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місцепроживання споживача(позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.

У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Судом встановлено, що 05 березня 2021 року відповідачем власноручно було підписано оферту № 200330402, паспорт споживчого кредиту, опитувальник клієнта-фізичної особи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт укладення між ним та Акціонерним товариством «БАНК-ФОРВАРД» кредитного договору № 200330402 та зазначає, що сплачував за договором платежі.

У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Як убачається з виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , у період з 11 червня 2023 року по 24 липня 2024 року відповідач активно користувався кредитними коштами, вносив кошти у рахунок погашення заборгованості.

Так, із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 200330402, встановлено, що станом на 25 липня 2024 року заборгованість відповідача становить 46 201,39 гривень та складається із: заборгованості по тілу кредита у сумі 40 518,68 гривень та заборгованості за відсотками у сумі 5 682,71 гривень.

Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують надання позивачем відповідачу кредитних коштів, а також з огляду на те, що відповідач здійснював внесення грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у відзиві на позовну заяву підтвердив факт отримання ним кредитних коштів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 фактично отримав кредитні кошти у зазначеному позивачем розмірі.

Отже, суд доходить висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредита у сумі 40 518,68 гривень підтверджена наявними у справі належними та достатніми доказами та підлягає задоволенню.

Стосовно обгрунтування позивачем наявності заборгованості за простроченими відсотками та її розміру суд зазначає таке.

Як убачається із розрахунка заборгованості за кредитним договором № 200330402, ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року за відсотками - 5 682,71 гривень.

Суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року, не може уважатись достатнім доказом на підтвердження правильності нарахування заборгованості за відсотками, оскільки не містить відомостей про періоди нарахування відсотків, розмір процентної ставки, залишку основного боргу, з якого здійснювалося нарахування, формули або способу обчислення сум відсотків тощо, і за змістом фактично є відображенням кінцевої зазначеної вище суми заборгованості.

Детального розрахунку суми заборгованості із зазначеними вище відомостями позивачем суду не надано.

Ураховуючи відсутність у матеріалах справи належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували розмір та обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 0206 від 02 червня 2025 року, укладений між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», акт № 460 наданих послуг правової (правничої допомоги) від 09 червня 2025 року та детальний опис наданих послуг до акту № 460 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02 червня 2025 року

З акту № 460 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 09 червня 2025 року встановлено, що Адвокатським об`єднанням «Апологет» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» послуги згідно із договором про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02 червня 2025 року на суму 7 000,00 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

У частині першій статті 60 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Пунктом 12) частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, пункту 1) частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Відповідно до пункту 3) частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд доходить висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат позивача на оплату правничої допомоги підлягає задоволенню у розмірі, який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог - 6 139,00 гривень.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що за результатами розгляду справи позовна заява підлягає частковому задоволенню, суд, керуючись положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, уважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 124,44 гривень, як частина судових витрат, понесених позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року у сумі 46 201,39 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року у розмірі 40 518 (сорок тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 68 копійок.

У позовній вимозі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором № 200330402 від 08 березня 2021 року у розмірі 5 682 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 71 копійка - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 139 (шість тисяч сто тридцять дев`ять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2025 року.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 4 поверх, місто Львів Львівської області, 79029; номери телефонів: НОМЕР_2 , email: ;

Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; номер телефону: НОМЕР_4 ; email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; номери телефону: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Суддя О. В. Іщенко