Справа № 740/7293/25
Провадження № 2-о/740/204/25
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вертіївська сільська об`єднана територіальна громада в особі Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та родинних відносин,

установила:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: установити факт, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карпівка Краматорського району Донецької області, є його останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; установити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карпівка Краматорського району Донецької області, є рідним племінником заявника.

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карпівка Краматорського району Донецької області помер племінник заявника ОСОБА_2 , який до 14.07.2020 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а після зняття х реєстрації по дату смерті продовжував проживання за вищевказаною адресою без реєстрації місця проживання.

Постановою нотаріуса від 10.12.2025 № 96/02-31 відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документальні докази щодо місця відкриття спадщини, у зв`язку з чим останнє місце проживання не підтверджено, а також відсутні докази підтвердження родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є рідним племінником ОСОБА_1 .

Установлення факту родинних відносин та місця відкриття спадщини необхідне заявнику для отримання спадщини за законом після померлого племінника, оскільки інших спадкоємців у нього немає.

Перевіривши вказану заяву та додані до неї матеріали, не вбачаю підстав для відкриття провадження у справі в порядку окремого провадження з огляду на таке.

Частинами 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

У п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

При цьому, якщо останнє місце проживання спадкодавця не відомо, застосуванню підлягає ч. 2 ст. 1221 ЦК України, яка передбачає, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У разі незгоди з рішенням нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав незастосування ч. 2 ст. 1221 ЦК України, заявник не позбавлений права оскаржити це рішення нотаріуса за правилами адміністративного судочинства.

У розумінні ст. 293, 315 ЦПК України, місце відкриття спадщини після смерті особи, за відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце проживання спадкодавця на момент смерті, не є безспірним фактом, який може бути встановлений судом у порядку окремого провадження.

За таких обставин, вказана заява не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право.

Оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, то в силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України це є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 13, 259, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, -

ухвалила:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вертіївська сільська об`єднана територіальна громада в особі Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та родинних відносин відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко