Справа № 215/8558/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді - Науменко Я.О., за участю секретаря - Дядькіна І.О.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Жданюк Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява представника позивача адвоката Жданюк Т.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій зазначено, що з 16 жовтня 2004 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З січня 2025 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Відтоді вони проживають окремо, повністю втратили сімейні стосунки та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, постійними сварками та різними поглядами на сімейне життя. Спільного майна сторони не набули, матеріальних спорів між ними немає, а питання виховання дітей вирішено за взаємною домовленістю.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 05.12.2025.

Представник позивача адвокат Жданюк Тетяна Сергіївна подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. На позовних вимогах наполягають (вх. № 26309 від 23.12.2025).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви, в яких просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (вх.№25355 від 09.12.2025, ЕП№2925 від 17.12.2025, №26072 від 18.12.2025).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України).

За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони 16 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 493 (а.с.6).

Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.02.2008 видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28.03.2012 видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 203 (а.с. 7-8).

Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалося відповідачем, що з січня 2025 року сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, сімейні стосунки фактично припинені. Збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаєморозуміння та конфліктів. Спільного майна і майнових спорів немає, питання виховання дітей узгоджено.

З огляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, суд дійшов до висновку, що рішення сторін про розлучення є виваженим і свідомим; причини, з яких вони наполягають на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

З огляду на це суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із квитанції № 2175-7223-1171-8708 від 29.10.2025 АТ "ТАСКОМБАНК", позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням подачі позовної заяви в електронній формі із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в сумі 968,96 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 484,48 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 484,48 судового збору.

Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача адвоката Жданюк Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 16 жовтня 2004 року за актовим записом №493 відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у АТ "ТАСКОМБАНК" за квитанцією № 2175-7223-1171-8708 від 29.10.2025, що становить 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 23.12.2025.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя