УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 528/1687/23

провадження № 61-15168ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянувши касаційну скаргуОСОБА_1 , подану адвокатом Слободянюком Андрієм Ігоровичем, на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У грудні 2023 року представник Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - АТ «Полтаваобленерго») в особі Лубенської об?єднаної філії звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, просив про стягнення грошових коштів за вартість недорахованої електричної енергії у розмірі

67 426,40 грн.

Позов мотивовано тим, що ПАТ «Полтаваобленерго» здійснює постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2

30 травня 2023 року уповноваженими представниками Гребінківської дільниці Лубенської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» під час перевірки за вище вказаною адресою у присутності споживача ОСОБА_1 було виявлено порушення пунктів 1.2.1, 2.3.1, 5.5.5.1, 8.2.4, 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, пункту 5.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, пунктів 11.9.1, 11.9.2 Кодексу систем розподілу, а саме: самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії.

Згідно пункту 53 ПКЕЕН за фактом виявленого порушення у присутності

ОСОБА_1 був складений Акт № 010056 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, на якому вона поставила свій підпис.

14 червня 2023 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, проведеному за участю відповідача, оформленого відповідним протоколом, на підставі вищезазначеного Акту № 010056 від 30 травня 2023 року та відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, виконано розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, яка склала

67 426,40 грн.

2. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року позов АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії - задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ у розмірі 67 426,40 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

3. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Полтавського апеляційного суду.

4. Постановою від 10 листопада 2025 року Полтавський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Слободянюка А. І. без задоволення, а рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року - без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

5. 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 , у інтересах якої діє адвокат

Слободянюк А. І., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року, просила скасувати оскаржувані рішення, а справу передати на новий розгляд для продовження розгляду.

6. Звертаючись з цією касаційною скаргою, заявниця послалась, що судами попередніх інстанцій у неповному обсязі досліджено обставини справи всупереч висновкам, викладених у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 912/793/18, від 27 червня 2019 року у справі № 923/611/17, від 15 серпня 2019 року у справі № 914/2129/17 та від 11 липня 2018 року у справі

№ 336/6535/16-ц.

7. ОСОБА_1 зазначає, що судами не враховано висновки щодо застосування норми права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 749/943/16-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, від 22 березня

2023 року у справі № 755/1549/22, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20, від 10 квітня 2018 року у справі № 906/585/17.

8. Також заявниця посилається на пункт 1 частини першої та пункти

1 та 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

10. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Верховний Суд як суд касаційної інстанції з перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.

12. Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

13. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

14. Предметом позову є стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 67 426,40 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 30 = 90 840,00 грн) на 2025 рік.

15. Відтак, справа є малозначною, а рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

16. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

17. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

18. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

19. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Відмова у відкритті касаційного провадження у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

21. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

22. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

23. З урахуванням наведеного, оскільки заявниця подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі (ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), які не підлягають касаційному оскарженню, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19,

пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 , подану адвокатом Слободянюком Андрієм Ігоровичем, на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області

від 09 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 10 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара