КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Чиляєвою Іриною Анатоліївною, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, інша особа - ОСОБА_2 , інша особа - ОСОБА_3 про визнання припиненою заставу, скасування заборони відчуження майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, інша особа - ОСОБА_2 , інша особа - ОСОБА_3 про визнання припиненою заставу, скасування заборони відчуження майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.10.2025 позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України (а.с. 13).

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позовна заява, подана представником позивача, через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» містить всі відомості, передбачені частиною третьою статті 175 ЦПК України. Натомість висновки суду першої інстанції в частині невідповідності позовної заяви вимогам до її форми і змісту є абстрактними, оскільки в ухвалі суд не посилається на конкретні положення частини третьої статті 175 ЦПК України, яким на думку суду першої інстанції не відповідає позовна заява.

Посилається на те, що судовий збір за подання позовної заяви було сплачено та докази на підтвердження сплати судового збору було долучено до позовної заяви, що суд першої інстанції проігнорував.

Разом з цим, посилається на правові позиції Верховного Суду від 04.12.2024 у справі № 297/1881/23 та від 25.01.2024 у справі 320/14843/23 (а.с. 15-16).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 34-36).

28.11.2025 до суду надійшов відзив Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в якому останній просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, інша особа - ОСОБА_2 , інша особа - ОСОБА_3 про визнання припиненою заставу, скасування заборони відчуження майна.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд першої інстанції, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, 24.09.2025 постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та встановив строк для усунення недоліків до 03.10.2025, але не більше п`яти днів з часу отримання ухвали (а.с. 7-8).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

12.10.2025 ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.10.2025 позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про надання позовної заяви у новій редакції із дотриманням вимог ухвали суду про усунення недоліків.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Залишаючи позовну заяву без руху та надаючи позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що в порушення ст. 175 ЦПК України у позовній заяві вказано «інші особи», які у такому статусі не можуть бути учасниками справи позовного провадження.

Разом з цим зазначено, що позивачу необхідно визначитись із змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням, прохальною частиною позову, складом осіб, які мають брати участь у справі та їх процесуальним статусом і, в залежності від кількості позивачів та позовних вимог, крім зазначеного, сплатити судовий збір у належному розмірі та у встановлений спосіб.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання припиненою заставу, скасування заборони відчуження майна.

Згідно вимог ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

При цьому, частиною третьою статті 175 ЦПК України встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Пункт 2 частини 3 статті 175 ЦПК України вказує на те, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Убачаючи невідповідність позовної заяви зазначеним вимогам, суд першої інстанції вказав, що позивачу необхідно визначитися із суб`єктним складом сторін, а усунувши такі недоліки, визначитись із змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням, прохальною частиною позову, і, в залежності від кількості позивачів та позовних вимог, крім зазначеного, сплатити судовий збір у належному розмірі та у встановлений спосіб.

Звертаючись до суду із заявою про усунення недоліків, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначила, що позовна вимога відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява містить повне найменування сторін та інших учасників справи, в ній чітко викладено зміст позовних вимог, викладено обставини та зазначено докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги. При цьому, посилалася на те, що звертаючись до суду із позовною заявою, позивач зазначила в ній сторін та інших учасників справи та інформацію щодо них, а визначення належних учасників справи є питанням правосуддя, що вирішується в судовому процесі та є завданням підготовчого судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, оскільки недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не були усунуті, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується із недоліками позовної заяви, які були визначені судом першої інстанції, оскільки у відповідності до вимог ст. 42, 48 ЦПК України, при визначенні суб`єктного складу позову до нього можуть входити: позивач, відповідач, а також треті особи (за наявності).

Як убачається із поданої ОСОБА_1 позовної заяви, до суб`єктного складу позовної заяви було віднесено «інших осіб», що не відповідає вимогам ст. 42, 48 ЦПК України, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано заначив щодо необхідності позивачу визначитися із процесуальним статусом таких осіб.

При цьому, судом першої інстанції було вірно зауважено, що у разі присвоєння таким особам відповідного процесуального статуту у відповідності до вимог ст. 42, 48 ЦПК України, позивачу необхідно визначитись із змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням, прохальною частиною позову, і, з огляду на таке, в разі необхідності, сплатити судовий збір у належному розмірі та у встановлений спосіб.

У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та повинно мати на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Колегія суддів погоджується з тим, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, проте, визначаючи суб`єктний склад сторін, позивач має дотримуватись вимог ст. 42, 48 ЦПК України, та надати їм той процесуальний статус, який передбачений ЦПК України.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позовних вимог є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження у справі, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 04.12.2024 у справі № 297/1881/23 та від 25.01.2024 у справі 320/14843/23, оскільки залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції не надавав оцінки визначеному позивачу суб`єктному складу сторін та обґрунтованості заявленим позовним вимогам, а зазначав про необхідність визначитись із процесуальним статусом учасників справи та з огляду на таке, привести позовну заяву у відповідність вимогам ст. 175 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не вбачається.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Чиляєвою Іриною Анатоліївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, інша особа - ОСОБА_2 , інша особа - ОСОБА_3 про визнання припиненою заставу, скасування заборони відчуження майна - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова