УХВАЛА

25 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 452/3827/22

провадження № 61-14498ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Наталія Вікторівна, на постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), відповідно до якого просив:

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 116 262,50 грн шляхом відновлення їх на платіжній картці

№ НОМЕР_1 , відкритій у АТ КБ «ПриватБанк»;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» поновити ОСОБА_1 кредитний ліміт у сумі 52 000 грн на платіжній картці № НОМЕР_2 , відкритій у

АТ КБ «ПриватБанк», ІВАN НОМЕР_3 ;

- визнати недійсним договір споживчого кредиту «Оплата частинами»

№ 5291, укладений між ОСОБА_1 і АТ КБ «ПриватБанк» 04 вересня 2022 року.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 116 262,50 грн шляхом відновлення їх на платіжній картці

№ НОМЕР_1, відкритій у АТ КБ «ПриватБанк».

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» поновити ОСОБА_1 кредитний ліміт у сумі 52 000 грн на платіжній картці № НОМЕР_2, відкритій у АТ КБ «ПриватБанк», IBAN НОМЕР_3 .

Визнано недійсним договір споживчого кредиту «Оплата частинами»

№ 5291, укладений між ОСОБА_1 і АТ КБ «ПриватБанк»

04 вересня 2022 року.

17 листопада 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат

Сокуренко Н. В. подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року (повний текст постанови складено 15 жовтня 2025 року), яку просить скасувати, залишивши в силі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме зазначення коректних відомостей, щодо учасників справи. Крім того, Верховний Суд звернув увагу заявника, що за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Винятки з цього правила передбачені у підпунктах а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При цьому ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року (провадження

№ 61- 7365ск24) у цій справі вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України з посиланням на те, що скаргу подано на судові рішення у справі з ціною позову менше, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

19 грудня 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат

Сокуренко Н. В. подала уточнену касаційну скаргу із зазначенням у ній коректних відомостей, передбачених у пункті 3 частини другої статті 392 ЦПК України щодо учасників справи.

Водночас, незважаючи на роз`яснення Верховного Суду, заявник не зазначив випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для касаційного оскарження судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню відповідно до положень статті 390 ЦПК України, оскільки касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику повного тексту оскарженої постанови апеляційного суду.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення

(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року,

в якому подається скарга.

Ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Ціна позову розглядуваній справі №452/3827/22 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000 грн, де 3 028 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року), а тому ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, на що звертав увагу Верховний Суд в ухвалі від 06 червня 2024 року (провадження № 61- 7365ск24), відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Однак касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для касаційного оскарження судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України.)

Незгода із оскарженим судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 2, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Наталія Вікторівна, строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 02 жовтня

2025 року у справі № 452/3827/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Наталія Вікторівна, на постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 452/3827/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников