РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1837/25

Справа № 510/1617/25

23 грудня 2025 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.,

за участю секретаря Фурсової А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишив. На час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проживала його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами.

ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідального розпорядження не залишила. В свою чергу, позивач як спадкоємець за законом у строк встановлений ст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_4 .

Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Урум А.Д. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, в якій також просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 20 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 104).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За час життя, ОСОБА_3 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом.

До кола першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , увійшли: ОСОБА_5 (донька спадкодавця) та ОСОБА_4 (дружина спадкодавця), які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 19 червня 2017 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 257). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами.

Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позивач спадкує належну їй частку у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 за правом представлення, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За час життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідального розпорядження не залишила, тому спадкування здійснюється за законом.

Позивач (за правом представлення) входить до кола першої черги спадкоємців за законом.

З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що 10 грудня 2017 року позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Разом із тим, згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 5787 від 20 листопада 2017 року, на день смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований та проживав позивач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позивач прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідач ніяких дій з прийняття спадщини не вчинив, не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, про що свідчить його заява про визнання позовних вимог.

Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлого ОСОБА_3 , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця оформити своє право на спадщину, що передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 126 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова