Провадження № 4-с/643/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Салтівський районний суд міста Харкова в складі : головуючого судді -Майстренко О.М., за участю секретаря Полчанінової А.С. , розглянув у судовому засіданні у м. Харкові матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність та визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, стягувач- ОСОБА_2 , -

встановив:

ОСОБА_1 в особі представника заявника адвоката Шаповалова М.В. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою, у якій просить суд:

-визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо ненадання боржнику копії постанови про відкриття виконавчих проваджень та всіх інших.

-визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо:

-арешту коштів божника, відповідно до постанови від 26.02.2025 р.;

-арешту майна божника, відповідно до постанови від 26.02.2025 р.;

-опису та арешту майна (коштів) боржника, відповідно до постанови від 03.04.2025 р.;

-призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до постанови від 14.05.2025 р.;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича:

-скасувати арешт коштів божника, відповідно до постанови від 26.02.2025 р.;

скасувати арешт майна божника, відповідно до постанови від 26.02.2025 р.;

-скасувати опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до постанови від 03.04.2025 р.;

-скасувати призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до постанови від 14.05.2025 р.;

-перерахувати заборгованість по аліментам з ОСОБА_1 за виконавчим листом Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2007 р.

-надати розрахунок заборгованості по аліментам за період з 2007 р. по 21.07.2025 р. помісячно.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є боржником на підставі виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова № 2-6690 від 11.09.2007 р. про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх його видів заробітку щомісячно.

26.02.2025 р. приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В . ухвалив постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом та зобов`язав ОСОБА_4 сплатити суму заборгованості у розмірі 304 573 (триста чотири тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 25 коп.

26.02.2025 р. приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. ухвалив постанову про арешт коштів божника .

26.02.2025 р. приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. ухвалив постанову про арешт майна божника .

03.04.2025 р. приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. ухвалив постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника .

14.05.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. ухвалив постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні . Вищезазначені постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні заявник не отримував .З відомостей єдиного реєстру боржників, заявнику стало відомо про номер виконавчого провадження: 77320035, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В.

Заявник посилається на те,що виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії, оскільки ОСОБА_1 не одержував постанови про відкриття виконавчого провадження. Перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.

Таким чином, у разі з`ясування факту не отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду по справі № 916/1605/15 від 07.05.2018 р. та № 756/9582/14-ц від 24.02.2021 р.

21.07.2025р. стороною божника було подано на ім`я приватного виконавця заяву про перерахунок заборгованості по аліментам, де було вказано, що під час ознайомлення з матеріалами вказаного ВП стало відомо, що сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, становить 304 573 (триста чотири тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 25 коп.

Вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки 14.07.2023 р. та 06.09.2023 р. стороною заявника було надано до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (де на той момент перебував на виконанні виконавчий лист Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2007 р.) заяви, в яких було запропоновано державному виконавцю долучити до цього виконавчого провадження квитанції про сплату аліментів за період часу з 2008 р. по 2017 р. у кількості 38 штук у розмірі 80 671 (вісімдесят тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 25 коп.

На теперішній час склалась така ситуація, що в рамках ВП № 77320035 існує невідповідність щодо реальних розмірів заборгованості по сплаті аліментів, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданої Московським ВДВС Харківського міського управління юстиції ще від 17.07.2014 р., станом на 01.07.2014 р. заборгованість складала лише 4394 (чотири тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 26 коп. та сплачено було 46 459 (сорок шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Крім того, разом з заявою було також долучено копії квитанцій про сплату аліментів за період часу з 01.08.2014 р. по 01.09.2017 р. включно у розмірі: 35 149 (тридцять п`ять тисяч сто сорок дев`ять) грн.

В цій заяві було ще зазначено, що необхідно перерахувати заборгованість по аліментам з ОСОБА_1 , в рамках ВП № 77320035 за виконавчим листом Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2007 р. та надати розрахунок заборгованості по аліментам за період з 2007 р. по 21.07.2025 р. в рамках цього провадження для пред`явлення до суду, відповідно до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» . Проте жодної відповіді від приватного виконавця на вказану заяву не надійшло. У зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною скаргою.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. , стягувач ОСОБА_2 заперечували проти скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, приватного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 26.02.2025 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 77320035.

Вказана постанова направлена боржнику рекомендованим поштовим відправленням (трек-номер 050).

14.05.2025 року приватним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Вказана постанова направлена боржнику рекомендованим поштовим відправленням (трек-номер 514).

Перевіркою сервісу трекінгу АТ «Укрпошта» встановлено, що 01.03.2025 відбулась невдала спроба вручення відправлення (постанова про відкриття виконавчого провадження), а 15.03.2025 відправлення було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Перевіркою сервісу трекінгу АТ «Укрпошта» встановлено, що 16.05.2025 відбулась невдала спроба вручення відправлення (постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні), а 30.05.2025 відправлення було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Постанова була направлена на адресу стягувача, зазначену у виконавчому документі, яка також була вказана представником стягувача в скарзі.

Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 дійшов висновку, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими.

Таким чином, доводи скаржника в частині неотримання постанов в межах виконавчого провадження є безпідставними.

Крім того, скаржник стверджує, що виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження та встановити факт отримання боржником цієї постанови.

Скаржник посилається на висновки, викладені в постановах Верховного суду у справах №916/1605/15 від 07.05.2025 та №756/9582/14-ц від 24.02.2021.

Звернувшись до змісту постанови Верховного суду у справі №916/1605/15 від 07.05.2025 бачимо, що суд дійшов висновку про наступне: - Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Таким чином, скаржником висновки суду були процитовані вибірково, проігноровані обставини справи, не зазначено контекст у якому були викладені висновки, а саме те, що у вказаній справі постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику був встановлений строк для самостійного виконання рішення, лист боржником було отримано в останній день встановленого строку, наданого для добровільного виконання судового рішення. Крім того, рішення суду було виконано боржником самостійно, про що направлено лист до відповідного Відділу виконавчої служби.

Аналогічно, звернувшись до змісту постанови Верховного суду у справі №756/9582/14- ц від 24.02.2021 бачимо, що суд дійшов висновку про наступне: - Виходячи з аналізу вказаної статті, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Також в даній справі суд дійшов висновку, що: - Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. В редакції Закону України «Про виконавче провадження», що була чинна на момент вчинення оскаржуваних дій, встановлення строку самостійного виконання рішення протягом 10 днів встановлено тільки за рішенням немайнового характеру, крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною.

Таким чином, оскільки приватним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження не було встановлено строк для самостійного виконання рішення боржником, вбачається неможливим застосування вказаних висновків Верховного суду. Верховний суд у Постанові від 29 липня 2022 року у справі № 336/703/21дійшов висновку, що: - 10 квітня 2020 року приватний виконавець відкрив зазначене виконавче провадження та 13 квітня 2020 року надіслав копію постанови рекомендованим поштовим відправленням боржнику ОСОБА_1 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3, яка зазначена у виконавчому листі. - Всі інші постанови, прийняті приватним виконавцем у виконавчому провадженні, були надіслані на зазначену адресу боржника ОСОБА_1 простою поштовою кореспонденцією. - Стаття 28 Закону України "Про виконавче провадження" регулює порядок надсилання документів виконавчого провадження. - У частині першій зазначеної статті визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. - У справі, що переглядається, суди встановили, що дії приватного виконавця щодо надсилання документів виконавчого провадження відповідають правилам статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією 13 квітня 2020 року, тобто в перший робочий день з дня винесення цієї постанови, за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Всі інші постанови, ухвалені приватним виконавцем у виконавчому провадженні, надіслані на адресу ОСОБА_1, зазначену у виконавчому листі, простою кореспонденцією. - Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що згідно з правилами частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" ОСОБА_1 був належно повідомленим про початок примусового виконання судового рішення, оскільки йому надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. - Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 161/16789/19 (провадження № 61- 2931св20), від 18 травня 2021 року у справі № 2-1028/11 (провадження № 61- 3706св21) та від 10 листопада 2021 року у справі № 2-5232/09 (провадження № 61- 3888св20).

Крім того, частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок. Дати настання оскаржуваних дій: 26.02.2025, 03.04.2025, 14.05.2025.

Таким чином, враховуючи, що постанови в межах виконавчого провадження направлялись боржнику виконавцем рекомендованою кореспонденцією, а вже саме боржник не отримував їх, боржник вважається належним чином повідомленим щодо винесення вказаних постанов, а відтак, ним було пропущений 10-ти денний строк оскарження.

Крім того, згідно приписів статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження та Реєстру вхідної кореспонденції встановлено, що від боржника не надходило належних підтверджень часткового або повного самостійного виконання рішення суду.

Виконавче провадження №77320035 було завершено 04.09.2025 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (за письмовою заявою стягувача).

Таким чином, вчинення виконавцем дій у завершеному виконавчому провадженні є неможливим.

26.02.2025, 20.06.2025 та 22.07.2025 були проведені розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, копії розрахунків направлені сторонам провадження.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Положеннями частини 2, 3 статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для задоволення вказаної скарги за наведених вище підстав, а тому суд відмовляє в її задоволенні, що не позбавляє права заявника на звернення до суду з окремою скаргою на розрахунок заборгованості в разі не згоди з ним, або з відповідним позовом, оскільки він не є предметом скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність та визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, стягувач- ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. М. Майстренко