Справа № 522/6055/24
Провадження № 2-др/522/219/25
22 грудня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
при секретарі судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. 10 грудня 2025 року звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 гривень.
Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились. 19 грудня 2025 року від представника відповідача надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлено належним чином у встановленому порядку. Письмових заперечень, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2025 року у задоволені позову Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - відмовлено в повному обсязі.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У своєму відзиві сторона відповідача повідомляла суду попередній розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання вимог зазначеної норми, представник позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат на правову допомогу, в якій просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» на користь ОСОБА_1 витрати на надання правничої допомоги у справі № 522/6055/24 в розмірі 40 000,00 гривень.

На підтвердження наявності договірних відносин між ОСОБА_1 та адвокатом Вроною А.В. до суду було надано засвідчену копію витягу з договору про надання правової допомоги №348 від 01.05.2023 року.

Підпунктом 1.2. п.2 Договору про надання правової допомоги визначено, що під правовою допомогою у цьому договорі розуміється багатоаспектна, різна за змістом, обсягом та формами діяльність, що може включати, зокрема, але не виключно: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва в усіх без винятку державних, суспільних установах та організаціях, органах місцевого самоврядування незалежно від форм власності та підпорядкування.

Також, адвокатом, у якості підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надано, у вигляді засвідчених копій: додаткової угоди №2 від 10.12.2025 року, укладеної між адвокатом Вроною А.В. та Відповідачем до договору про надання правової допомоги № 348 від 01.05.2023 року, квитанції № 1394084 від 10.12.2025 року та акт приймання-здачі наданих послуг до додаткової угоди №2 від 10.12.2025 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Стороною позивача будь-яких заперечень щодо заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу суду не було надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником відповідача, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та правової позиції Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 року по справі №275/150/22, у розумінні положень ч.5 ст.141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 141 258-259, 263, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків -задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на надання правничої допомоги у справі № 522/6055/24 в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Р.Д. Абухін

22.12.2025