Провадження № 2/679/24/2025
Справа № 679/1234/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Хвещук (Нестерук) К.В.,

представника позивача Сорокопуда А.О.,

представника відповідача Ярмольчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах яких діє представник адвокат Сорокопуд А.О., звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначається, що 15.08.2022 приблизно о 09:55 год. на трасі Р-25 у напрямку м. Рівне водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , не переконавшись перед початком обгону, що цей маневр буде безпечним, не надав переваги автомобілю «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , коли позивач рухався за ним та вже здійснював маневр обгону, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема значні пошкодження отримав належний йому на праві власності автомобіль позивача.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 30.08.2023 було скасовано постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.05.2023 і ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

За висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 250/22 від 26.10.2022, виконаного ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницький ТОВ «Український Експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження у ДТП 15.08.2022, склала 741390 грн.

На час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» і вказаним страховиком позивачу було відшкодовано 07.12.2022 матеріальну шкоду в розмірі 127400 грн.

Таким чином, заподіяну позивачу як власнику автомобіля матеріальну шкоду в розмірі, що перевищує виплачену суму страхового відшкодування в сумі 613990,52 грн, має відшкодувати відповідач як заподіювач шкоди та володілець джерела підвищеної небезпеки, яким він володів на момент вчинення ДТП.

Крім того, відшкодуванню підлягають також витрати, понесені позивачем на оплату проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 3000 грн, а загальний розмір заподіяної позивачу в результаті неправомірних дій відповідача матеріальної шкоди складає 616990,52 грн.

Також позивач вважає, що йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн, і яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав: у результаті пошкодження автомобіля; у зв`язку з тривалим часом неможливості його використовувати за призначенням; у зв`язку необхідністю значних затрат часу, коштів та життєвої енергії для вирішення питань, пов`язаних із ремонтом пошкодженого з вини відповідача автомобіля та нормалізації усіх життєвих зв`язків, пов`язаних із втратою на тривалий час власного транспортного засобу; у зв`язку з негативними переживаннями, станом постійної психоемоційної напруги, важкістю виконання повсякденних обов`язків, нервозністю, дратівливістю, порушенням сну через заподіяння позивачу матеріальної шкоди, що пов`язана з пошкодженням його автомобіля.

З огляду на викладені обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь завданий внаслідок ДТП матеріальний збиток у розмірі 616990,52 грн та моральну шкоду в розмірі 5000 грн, а також понесені судові витрати.

09.10.2023 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 30 т. 1).

13.11.2023 представником відповідача адвокатом Ярмольчуком В.С. було подано відзив на позов, в якому він зазначає, що відповідно до висновку експерта № 1270-Е від 25.04.2023, на підставі якого судом було визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні ДТП, що мала місце 15.08.2022, крім іншого, вказано, що ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем відповідача шляхом своєчасного застосування гальмування, а отже зіткнення відбулося не лише з вини ОСОБА_2 . Зокрема з висновку експерта вбачається, що позивач порушив п.п. 1.5, 1.10, 2.3 (б,д), 10.1, 12.3, 13.1 та 14.2 (б,в) ПДР.

Крім того, позивач допустив порушення п. 2.3 (а) ПДР, оскільки згідно з описом автомобіля він має бути обладнаний системою «Попередження зіткнення та екстреного гальмування», однак ці системи не працювали, бо в іншому випадку автомобіль загальмував би. Відповідно до схеми ДТП зіткнення відбулося на роздільній смузі руху (дорожня розмітка 1.11), вся ліва смугу руха була вільна, а отже позивач мав можливість уникнути зіткнення і шляхом зміщення лівіше. Саме по собі визнання ОСОБА_2 винуватим не свідчить, що ДТП відбулося виключно з його вини, адже згідно з висновком експертизи позивач допустив порушення правил дорожнього руху, він мав можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування або зміщення вліво. Між порушенням відповідачем правил дорожнього руху та зіткненням відсутній прямий безпосередній зв`язок, такий зв`язок існує лише між діями позивача та зіткненням.

Наданий позивачем висновок не є належним та допустимим доказом, зокрема експерт не був повідомлений про відповідальність, а відповідач не був повідомлений про час і місце проведення огляду, не вказано про виготовлення висновку для суду. У самому висновку є розбіжності у датах. Оцінка зроблена раніше (01.08.2022), ніж дата огляду (01.09.2022). Враховуючи наведене, висновок експерта від 26.10.2022 не може братися судом до уваги.

Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним із них незалежно від ступеня вини, а отже завдана позивачу шкода не повинна відшкодовуватися. У будь-якому випадку існують правові та фактичні підстави для застосування п. 3 ст. 1188 ЦК України та визначення розміру відшкодування у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 616990,52 грн є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо моральної шкоди, представник відповідача вказав, що відшкодовується не вся моральна шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, без наявності вини, а лише якщо завдано каліцтво, ушкодження здоров`я чи смерть. Позивачу жодної шкоди, пов`язаної зі здоров`ям, не завдано, а тому він має довести наявність моральної шкоди, її ступінь і надати докази вини відповідача, а також причинного зв`язку між виною останнього та шкодою. Всупереч цьому у позові не вказано, в чому полягає моральна шкода і якими доказами вона підтверджується, а її розмір необґрунтований.

З огляду на це представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 60-62 т. 1).

08.12.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (а.с. 148 т. 1).

26.12.2023 судом було задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів від 29.11.2023 (копій додатків до висновку експерта № 250/22 від 26.10.2022, копії повідомлення ОСОБА_2 та ПАТ СК «ПЗУ Україна» про проведення огляду автомобіля). Водночас судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача від 13.11.2023 та 28.11.2023 про витребування доказів (а.с. 175-176 т. 1).

16.01.2024 судом за клопотанням представника відповідача адвоката Ярмольчука В.С. було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: який розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Linсoln MKС» із державним номерним знаком НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 15 серпня 2022 року? Для проведення експертизи судом було витребувано у ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому у цифровому форматі додатки (зокрема 44 фото) до висновку експерта № 250/22 від 26.10.2022 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля «Linсoln MKС» із державним номерним знаком НОМЕР_2 . Також судом було зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с. 194, 197-199 т. 1).

20.05.2024 провадження у справі було поновлено для розгляду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 14 т. 2).

30.05.2024 судом було задоволено клопотання експерта та витребувано у Здолбунівського районного суду Рівненської області матеріали справи про адміністративне правопорушення № 562/1705/22 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи (а.с. 37-38 т. 2).

14.05.2025 провадження у справі було поновлено у зв?язку з надходженням висновку експерта (а.с. 89 т. 2).

05.06.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик експерта з огляду на його передчасність (а.с. 140-148, 149 т. 2).

29.10.2025 судом було задоволено клопотання представника відповідача про виклик експерта ОСОБА_3 (а.с. 54-61 т. 3).

У судове засідання позивач не з`явилися, його представник підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позові. Також представник позивача наголосив, що будь-яка вина позивача у ДТП відсутня, на момент ДТП автомобіль ОСОБА_1 перебував у технічно справному стані та не мав пошкоджень, позаяк його було відновлено і він проходив сертифікацію після ввезення на територію України.

Відповідач у судове засідання не з?явився, його представник заперечував проти позову, надавши пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у відзиві на позов. Також представник відповідача вказав, що у ДТП також наявна вина позивача, що вбачається з висновку експерта № 1270-Е від 25.04.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 мав можливість уникнути ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування і саме це було головною причиною ДТП, а отже обидві сторони винні у ДТП і мають нести відповідальність у рівному ступені. Пред?явлена до стягнення сума є завищеною та безпідставною, оскільки автомобіль позивача мав пошкодження до ДТП, що вбачається з наданих представником відповідача фотографій, які взяті ним із мережі «Інтернет», і пошкодження до та після ДТП не було розмежовано, що також не було зроблено експертом. У той же час сторона позивача не надала документів на підтвердження відновлення автомобіля позивача після ввезення транспортного засобу на територію України. Крім того, із фотографій автомобіля позивача після ДТП вбачається, що пошкодження є незначними та косметичними, автомобіль самостійно поїхав з місця ДТП. Сума відшкодування перевищує вартість транспортного засобу, хоча автомобіль не було тотально знищено. Докази завдання позивачу моральної шкоди до позову не додано, при цьому з матеріалів справи вбачається, що автомобіль було ввезено в Україну для його подальшого продажу. Сторона позивача ухилялася від подання доказів, тому не надала транспортний засіб для огляду.

Судовий експерт Відлацький А.А. у судовому засіданні пояснив, що за результатами наданих на огляд та досліджених ним матеріалів справи, зокрема фото з місця ДТП зі справи про адміністративне правопорушення, експертом було встановлено, що зазначені у висновку деталі підлягають заміні, а не ремонту. У правій фарі були скриті дефекти, які виникли в результаті деформації та дії на праве переднє крило та деформації бампера. В результаті дії деформуючої сили і за рахунок зміщення кронштейна крила було пошкоджено праву частину кріплення фари у нижній частині за рахунок тиску правого крила і бампера. Згідно з матеріалами справи та схемою ДТП, а також фото пошкоджень із місця ДТП, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, контакт відбувався з правою передньою частиною автомобіля позивача і до задньої частини автомобіля. У фарі було пошкоджено корпус і кріплення фари, при цьому виробником не передбачено можливості заміни самого лише кріплення, фара поставляється у зборі. Відповідно до інформації виробника як зазначено у калькуляції (за номером кузова) на автомобілі було встановлено фари 2018 року випуску комплектації «Reserve», що вироблялися з кінця 2018 року. Решітка складається з трьох частин і у програмі вони зазначаються не як верхня-нижня, а як ліва-права, хоча в ній зверху хром, а знизу пластик. У зборі в офіційного дилера ця решітка має вартість 103000 грн. Згідно з наданих експерту матеріалів на момент ДТП автомобіль позивача був у технічно справному стані і у наявних у матеріалах справи фотографіях з інтернету відсутні пошкодження фар на автомобілі. Ліва фара була пошкоджена, оскільки автомобіль позивача після ДТП злетів у кювет, що зафіксовано на фотографіях, наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. У разі порушення геометрії кузова можливість руху транспортного засобу визначається ступенем пошкодження автомобіля, у даному випадку автомобіль цілком міг бути переміщений з місця ДТП до місця стоянки. Пошкодження дисків відбулося за рахунок перепаду дороги асфальт/ґрунт (тобто, за рахунок перепаду висоти), позаяк подряпини йдуть частково по колу та не є односторонніми, тому не характерні для пошкодження внаслідок наїзду на бордюр, як про це зазначає представник відповідача, при цьому диск пошкоджений саме по геометрії.

Заслухавши представників сторін та судового експерта, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 062066 від 15.08.2022 цього ж дня о 09:55 год. на 177 км автодороги Р-05 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався, що цей маневр буде безпечний, не надав переваги водію ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався за ним та здійснював маневр обгону, внаслідок чого ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

У рапорті помічника чергового Відділення поліції № 6 (м. Здолбунів) Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Стецюка С.В. від 15.08.2022 вказано, що 15.08.2022 о 10:03 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 15.08.2022 о 10:00 год. на трасі у с. Загребля сталося ДТП за участю автомобіля марки «Lincoln» сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 та «Renault Koleos» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 3 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

Як вбачається зі схеми ДТП, автомобіль «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в результаті цієї ДТП отримав наступні механічні пошкодження: лівих задніх дверей; лівого заднього крила; заднього бампера з лівого боку; лівих передніх дверей; лівого дзеркала. Автомобіль «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 в результаті цієї ДТП отримав наступні механічні пошкодження: задньої накладки бамперу; передніх правих та лівих дверей; заднього правого колеса; переднього правого колеса; передньої лівої фари; решітки радіатора; передньої рамки номерного знаку; дзеркала з лівого боку; капоту; задніх правих та лівих дверей; заднього крила справа та зліва; накладки порогу; заднього правого підкрилку; переднього бампера; переднього лівого підкрилку; кріплення блоку управління; переднього лівого молдінгу; передніх парктроніків (а.с. 64-65 т. 1; а.с. 4 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

У своїх письмових поясненнях від 15.08.2022 ОСОБА_1 вказує, що 15.08.2022 приблизно о 09:55 год. він, керуючи власним автомобілем «Lincoln» із державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі Р-05 у напрямку м. Рівне, вирішив здійснити обіг автомобіля, що рухався попереду у місці, де це заборонено, а саме автомобіля «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Виїхавши на зустрічну смугу, ОСОБА_1 відчув удар у праве переднє крило свого автомобіля, після чого його понесло за межі автодороги, а саме у кукурудзяне поле, по якому він по інерції проїхав близько 150 метрів (а.с. 4 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

У своїх письмових поясненнях від 15.08.2022 ОСОБА_2 зазначив, що 15.08.2022 приблизно о 09:55 год. він, керуючи власним автомобілем «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався у м. Рівне. Оскільки він поспішав, ОСОБА_2 вирішив здійснити маневр обгону автомобіля, що рухався попереду. Він подивився у ліве дзеркало заднього виду і переконався в тому, що цей маневр буде безпечним для інших, позаяк автомобілів, які могли б цьому завадити, були відсутні. Він прийняв ліворуч та намагався виїхати на зустрічну смугу руху, і в цей момент відчув удар у задню ліву частину свого автомобіля. Після цього він прийняв праворуч, стабілізував свій автомобіль та зупинився. Він вийшов з автомобіля та побіг до автомобіля «Linсoln» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , з яким зіткнувся, щоб дізнатися про стан здоров?я водія (а.с. 5 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

Згідно з висновком експерта № 1270-Е від 25.04.2023 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди було встановлено наступне: 1) у ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 2.3 (підпунктів «б» і «д»), 10.1, 12.3, 13.1 та 14.2 (підпунктів «б» і «в») Правил дорожнього руху України; 2) у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 2.3 (підпунктів «б» і «д»), 10.1, 12.3, 13.1, 14.2 та 14.3 Правил дорожнього руху України; 3) в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди при заданих вихідних даних водій автомобіля «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 шляхом своєчасного застосування гальмування (а.с. 66-67 т. 1; а.с. 52-56 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.05.2023 у справі № 562/1705/22 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 60 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

Постановою Рівненського апеляційного суду від 30.08.2023 у справі № 562/1705/22 було скасовано постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.05.2023, визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Судом встановлено, що 15.08.2022 приблизно о 09:45 год. на 177 км автодороги Р-05 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Koleos» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався, що даний маневр буде безпечний, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався за ним та здійснював маневр обгону, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та була завдана матеріальна шкода, такими діями ОСОБА_2 порушив п. 14.2 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 13-14 т. 1; а.с. 110-113 матеріалів справи про адміністративне правопорушення).

За висновком експерта № 250/22 від 26.10.2022 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження було встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені у протоколі огляду транспортного засобу від 01.09.2022, по середній вартості нормо-годин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ станом на час завершення виконання даного дослідження складає 741390,52 грн (а.с. 16-22 т. 1).

07.12.2022 страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна», якою було застраховано цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , було перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 127400 грн (а.с. 15, 24 т. 1).

Як вбачається з висновку експерта № 423/24-26 від 31.03.2025 вартість (розмір) матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lincoln MKC» із державним номерним знаком НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 15.08.2022, згідно з наданими матеріалами справи складає 646324,67 грн (а.с. 53-86 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіваюча шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Отже, оскільки судом було встановлено, що внаслідок винних дій ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, і страхове відшкодування недостатнє для повного відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром завданої позивачу шкоди (646324,67 грн) та страховою виплатою (127400 грн), що складає 518924,67 грн.

Суд вважає належним доказом розміру заподіяної позивачу внаслідок ДТП шкоди саме висновок експерта № 423/24-26 від 31.03.2025.

Так, ч. 6 ст. 106 ЦПК України передбачено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов?язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом із цим у висновку експерта № 250/22 від 26.10.2022 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, поданий позивачем висновок експерта № 250/22 від 26.10.2022 не є належним та допустимим доказом, тому суд не може взяти його до уваги.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18.

Крім іншого, вартість матеріального у збитку у висновку експерта № 250/22 від 26.10.2022 визначено не на момент вчинення ДТП (на відміну від висновку експерта № 423/24-26 від 31.03.2025).

Суд вважає безпідставним включення представником позивача до матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП, також витрат у розмірі 3000 грн, понесених ним на оплату експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 250/22 від 26.10.2022, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 витрати на експертизу, проведену до подання позову, відносяться до судових витрат.

Суд вважає надуманими представника відповідача на те, що ОСОБА_1 також є винуватим у вчиненні відповідного ДТП, оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення суду, що набрало законної сили, про визнання позивача винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому у висновку експерта № 1270-Е від 25.04.2023, на який посилається представник відповідача, відсутній висновок про те, що ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху, а також що таке порушення перебуває у причинному зв?язку з подією ДТП.

Суд також вважає безпідставними доводи представника відповідача, викладені ним у клопотанні про визнання доказу неналежним від 10.12.2025, щодо неналежності висновку експерта № 423/24-26 від 31.03.2025, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах закону та зокрема спростовуються поясненнями експерта ОСОБА_3 , наданими ним під час його допиту в судовому засіданні.

При цьому у вказаному висновку експерта вартість автомобіля позивача визначено в розмірі 897877,44 грн, тобто вона є вищою за вартість встановленого експертом завданого позивачу матеріального збитку внаслідок ДТП (що склав 646324,67 грн), при цьому вартість автомобіля визначено саме на момент вчинення ДТП, а отже заперечення представника відповідача у цій частині проти висновку експерта суд вважає безпідставними.

Стосовно поданих представником відповідача доказів (а.с. 61-80 т. 1) та зокрема оголошення, в якому вказано про незначне ДТП за участю автомобіля позивача на території України, що мало місці до події ДТП 15.08.2022, із посиланням на яке представник наголошує на тому, що до ДТП 15.08.2022 автомобіль позивача вже мав пошкодження і їх не було розмежовано із пошкодженням після ДТП, суд звертає увагу, що в тому ж оголошенні вказано, автомобіль було відновлено («стан наближений до нового»), а отже такі доводи представника не заслуговують на увагу.

Так само не заслуговують на увагу припущення представника відповідача щодо непрацездатності на автомобілі позивача встановленої системи «Попередження зіткнення та екстреного гальмування» під час ДТП, оскільки відповідні докази матеріали справи не містять, у той час як неспрацювання системи під час події ДТП саме по собі не свідчить про несправність такої системи.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 752/20375/15-ц зазначається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.

Виходячи зі встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 , що полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та пошкодженням його транспортного засобу, що сталося з вини ОСОБА_2 , а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000 грн.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 також зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас Європейський суд з прав людини у п. 58 свого рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 106, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 518924,67 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн, а всього у розмірі 523924,67 (п?ятисот двадцяти трьох тисяч дев?ятисот двадцяти чотирьох гривень шістдесяти семи копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 29.12.2025.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Сорокопуд Андрій Олександрович (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Представник відповідача: адвокат Ярмольчук Віталій Сергійович (РНОКПП НОМЕР_7 ; адреса місця роботи: Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 16/1).

Суддя І.Г. Безкровний