Провадження № 2/761/2245/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Фоміній О.Д.,

за участі:

представника відповідача: Докійчука В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у розпорядженні майном та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В своїх вимогах позивач просить:

- усунути йому перешкоди у розпорядженні майном - автомобілем марки TOYOTA модель LANDCRUISER, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , колір сірий, а саме: скасувати (припинити) приватне обтяження, що зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 16.06.2023 року за №30615460 реєстратором Кондратюк Наталією Сергіївною Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, в частині об`єкта обтяження: легкового автомобіля марки TOYOTA модель LANDCRUISER 150 тип легковий універсал, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , колір сірий, шляхом внесення відповідних даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подати до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяву про внесення змін (припинення і виключення з реєстру приватного обтяження) до запису №30615460 від 16 червня 2023 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в частині виключення запису щодо об`єкта обтяження: легкового автомобіля марки TOYOTA модель LANDCRUISER 150 тип легковий універсал, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , колір сірий.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що 27.09.2023 року під час спроби зняття з обліку вказаного вище автомобіля позивачу стало відомо про обтяження та заборону його відчуження на підставі договору застави від 31.07.2012 року, де боржником є ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, автомобіль TOYOTA модель LANDCRUISER, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 14.06.2016 року, укладеного з ОСОБА_2 .

Також позивач вказує що під час набуття права власності автомобіль не перебував під забороною відчуження і не був обтяжений.

Також рішенням Артемівського міськрайонного суду від 01.03.2019 року у справі №219/12207/18 позивача було визнано належним набувачем права власності на автомобіль.

А тому оскільки позивач набув право власності на підставах, визначених діючим законодавством, для захисту порушеного права він звернувся до суду з цим позовом.

28.06.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог з тих підстав, що у зв`язку з укладенням договору застави, 31.07.2012 року в реєстрі обтяжень було зареєстроване обтяження спірного автомобіля. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору було звернуто стягнення на предмет застави рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2016 року (справа №219/10993/15). На примусове виконання рішення суду були видані виконавчі листи та розпочаті виконавчі провадження №51971955, №50836313, однак в процесі виконання рішення суду було встановлено що змінено реєстраційний номер автомобіля, що унеможливлювало виконання рішення суду, а тому виконавчий лист було повернуто стягувачу. В подальшому ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зверталось до суду із заявою про заміну способу та порядку виконання рішення суду, однак в цьому було відмовлено.

Як зазначає представник, з метою ухилення від виконання рішення суду 25.06.2016 року ОСОБА_2 подарувала своєму на той час 16-річному синові ОСОБА_1 спірний автомобіль. Заставодержатель не надавав згоди на відчуження автомобіля, який перебуває в заставі. Тому боржниця - ОСОБА_2 не мала права відчужувати автомобіль. Позивач не є добросовісним набувачем.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не направила власного представника, до суду не надходили пояснення на заявлені вимоги.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд заяви за відсутності сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши представника відповідача, врахувавши процесуальні заяви сторін, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 25.06.2016 року є власником автомобіля TOYOTA модель LANDCRUISER, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

16.06.2023 року Регіональною філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» було зареєстроване приватне обтяження №30615460 легкового автомобіля TOYOTA LANDCRUISER, 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , підставою обтяження зазначено договір застави №R7В від 31.07.2012 року, виданий приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю., боржник - ОСОБА_2 , обтяжувач - ТОВ ФК «Прайм Альянс», термін дії обтяження - 16.06.2028 року.

В той же час як вбачається з матеріалів справи, аналогічне обтяження було зареєстроване 13.06.2018 року строком до 13.06.2023 року.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2016 року, яке 24 лютого 2016 року набрало законної сили, звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №R7B від 31 липня 2012 року в сумі 724 675 (сімсот двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 08 коп. на предмет застави, а саме: автомобіль марки - TOYOTA, модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого ВРЕВ №2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 31 липня 2012 року, шляхом визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на предмет застави: автомобіль марки - TOYOTA, модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , з правом вчинення подальших дій пов`язаних з переоформленням автотранспортного засобу в органах Державної автомобільної інспекції України Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», наділивши правом зняття з обліку транспортний засіб автомобіль марки - автомобіль марки - TOYOTA, модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 та поставленням на облік в органах ДАІ України. Зобов`язано ОСОБА_2 , передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави - автомобіль марки - TOYOTA, модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , з комплектом ключів, Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На примусове виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист та розпочате виконавче провадження №51971955. Однак постановою від 16.09.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу так як майно у боржника відсутнє.

В подальшому, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2019 року (справа № 219/12207/18) у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 724675,08грн. перед позивачем за кредитним договором № R7B від 31 липня 2012 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки - TOYOTA модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві наділивши ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов`язання ОСОБА_1 передати позивачу предмет застави - автомобіль марки - TOYOTA модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , з комплектом ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - відмовлено.

В той же час, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.04.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задоволено частково. Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року залишено без змін, змінено мотиви відмови у задоволенні позову в редакції цієї постанови.

Як зазначено в постанові апеляційної інстанції, згідно кредитного договору №R7B від 31 липня 2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ» та ОСОБА_2 , остання отримала кредитні кошти на строк до 31 липня 2019 року в розмірі 503 073,00 грн. на придбання автомобілю з процентами за користування кредитом у розмірі 16,29% з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення згідно з відповідними пунктами п.3.3 цього договору.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ "ВТБ Банк" та третьою особою, а саме ОСОБА_2 31 липня 2012 року був укладений договір застави №R7B, згідно якого відповідач надала у заставу автомобіль марки - TOYOTA, модель - LANDCRUISER 150, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 .

Право вимоги за кредитним договором №220615нв від 22 червня 2015 року та договором застави №220615 зп 22 червня 2015 року перейшло від ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

Тобто судом встановлено, що боржником за даним кредитним договором є третя особа ОСОБА_2 , яка отримала кредит та з якою було укладено договір застави транспортного засобу на придбання якого, остання отримала кредитні кошти на підставі кредитного договору. З відповідачем ОСОБА_1 ніяких угод не укладалося, зокрема договір застави та/чи поруки, тобто останній немає ніякого відношення до кредитного боргу за кредитним договором №R7B, укладеним Банком саме з ОСОБА_2 ..

Проте відповідач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25.06.2016 року, невідомо яким чином став новим власником забезпеченого транспортного засобу, при тому, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2016 року, що відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), первісним кредитором ПАТ «ВТБ» було здійснено заміну заставодержателя на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого позивач по справі набув право заставодержателя на транспортний засіб належний боржнику ОСОБА_2 .

Таким чином третя особа ОСОБА_2 , подарувавши ОСОБА_1 забезпечений заставою транспортний засіб, на що не мала ніякого права порушила вимоги обтяжувача, позивача по справі, який вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

З урахуванням наведеного вище належним відповідачем/співвідповідачем у справі, що розглядається, є ОСОБА_2 , разом із тим, вказана особа як відповідач (співвідповідач) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у позові не зазначена, а зазначена третьою особою, судом за клопотанням позивача до участі у справі у встановленому законом порядку в якості співвідповідача залучена не була.

Зазначені обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Зазначені обставини встановлені рішенням суду, тому у відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором.

У статті 4 цього ж Закону визначено, що обтяження поділяються на публічні та приватні.

Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Як було зазначено вище, згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тип обтяження Автомобіля - застава рухомого майна.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 27 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Як встановлено судом, позивач набув право власності на автомобіль TOYOTA LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 25.06.2016 року, тобто після набрання чинності рішенням суду про звернення стягнення на вказаний автомобіль. В той же час суду не надано доказів, що кредитор надав згоду на відчуження автомобіля, який перебуває взаставі.

З державного реєстру обтяжень рухомого майна, вбачається, що обтяження вказаного автомобіля було зареєстроване 13.06.2018 року, тобто після придбання автомобіля позивачем та після набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на автомобіль.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Отже, оскільки автомобіль було набуто ОСОБА_1 після набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на спірний автомобіль, який на даний час належить на праві власності позивачу, тому суд приходить до висновку, що в силу положень ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження автомобіля зберігає силу для нового власника, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у розпорядженні майном та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула