ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідачки заявила клопотання про зупинення провадження по даній справі до набрання законної сили судового рішення у кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 358, ч.ч. 3,5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що відповідно до позовної заяви 04.11.2022 року між АТ «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» в особі начальника виробничого підрозділу Синельниківського пасажирського вагонного депо до ТОВ «Тандем Ємакс» про від імені якого діяльна ОСОБА_1 було укладено договір № ПК/ВЧД-4/22466/Ю від 04.11.2022 року на виконання «Робіт з поточного ремонту покрівлі вагоноскладальної дільниці Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, 39.

Відповідно до даного позову зазначено, що в ході виконання умов договору було встановлено, що відбулося зайве перерахування грошових коштів у сумі 1 253 695, 62 грн. за виконання будівельних робіт. В той же час, в позовній заяві позивач по справі взагалі не зазначає, в результаті яких саме дій відповідачки по справі було спричинено збитки позивачу по справі, та приховує від суду наступні обставини, які мають значення для правильного вирішення даної цивільної справи.

Так, позивач зазначає, що майнову шкоду йому було спричинено протиправними діями відповідачки по справі, яку на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, з передачею її на поруки трудового колективу.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000640 від 23.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст. 367 КК України було зазначено, що ОСОБА_1 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, тобто діючи з кримінально протиправною недбалістю, будучи службовою особою юридичної особи приватного права ТОВ «Тандем Ємакс» де обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, під час виконання робіт за договором про який йшлося вище (договір № ПК/ВЧД-4/22466/Ю від 04.11.2022 року на виконання «Робіт з поточного ремонту покрівлі вагоноскладальної дільниці Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, 39), недбало виконуючи свої службові обов`язки, передбачені статутом товариства, через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість їх виконувати належним чином, не контролювала та не перевіряла виконання робіт відповідно до договору, та відсторонилася від виконання своїх обов`язків в якості директора товариства, допустила внесення особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, недостовірних відомостей, (зокрема в акти приймання виконаних будівельних робіт) на підставі яких відбулося перерахування грошових коштів. сама ОСОБА_1 не вносила будь-яких даних до документів та не отримувала грошові кошти за договором.

При цьому, в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000048 від 29.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та ч.3 ст. 27, ч.3, ч.4 ст. 358 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.

Матеріли кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 були виділені в окреме кримінальне провадження, яке було закрите згодом, саме із даного кримінального провадження, та стосуються також обставин виконання умов договору № ПК/ВЧД-4/22466/Ю від 04.11.2022 року на виконання «Робіт з поточного ремонту покрівлі вагоноскладальної дільниці Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, 39.

Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області (справа № 191/4472/24). У даному кримінальному провадженні позивач також визнаний потерпілим, та ним у даному кримінальному провадженні подано цивільний позов про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шкоди в тому ж розмірі 1 253 695,00 грн., як із ОСОБА_1 .

При цьому, обставини даного кримінального провадження, так само як підстави подання позову стосуються того ж договору № ПК/ВЧД-4/22466/Ю від 04.11.2022 року на виконання «Робіт з поточного ремонту покрівлі вагоноскладальної дільниці Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, 39, та умов його виконання, що був укладений між позивачем та відповідачкою по справі, як представником ТОВ «Тандем Ємакс».

Враховуючи зазначене, відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 191/4026/25 до набрання законної сили рішення у справі №191/4472/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року зупинено провадження у справі № 191/4026/25 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якої діє представник Кудлай Олександр Борисович до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення, до набрання законної сили рішення у справі №191/4472/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі ст. 47 КК України, з передачею її на поруки трудового колективу. Так, судом було встановлено, що внаслідок бездіяльності, яка виразись у недбалому виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_1 шляхом надання ОСОБА_3 , яка виконувала функції головного бухгалтера ТОВ «Тандем Ємакс», кодів-підтвердження проведення банківських операцій, допустила незаконне привласнення бюджетних коштів у загальній сумі 1 253 695 гривень 62 копійки, з розрахункового рахунку ТОВ «Тандем Ємакс» НОМЕР_1 , на банківські рахунки осіб, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, тим самим спричинила шкоду державі в особі АТ «Українська залізниця» Філія «Пасажирська компанія» на вказану суму.

Також в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України.

При цьому, інкриміновані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, пов`язані з обставинами виконання умов договору № ПК/ВЧД-4/22466/Ю від 04.11.2022 року на виконання «Робіт з поточного ремонту покрівлі вагоноскладальної дільниці Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, 39 та зайвим перерахуванням грошових коштів у сумі 1 253 695 грн. 62 коп.

Саме на вказану суму АТ «Українська залізниця» поданий цивільний позов в раках кримінального провадження №191/4472/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та поданий цивільний позов АТ «Українська залізниця» в порядку цивільного провадження № 191/4026/25 за результатами розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 .

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зупинення провадження у справі, оскільки обставини, які будуть встановлені при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України будуть мати суттєве значення для об`єктивного та повного розгляду даної цивільної справи, тоді як до набрання законної сили рішення у справі №191/4472/24 суд позбавлений можливості визначити характер правовідносин, який виник між сторонами у даній справі, а саме чи наявне солідарна відповідальність, як це встановлює ст. 1190 ЦК України або застосовуванню підлягають загальні положення відшкодування шкоди, передбачені ст. 1166 ЦК України, на які і посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги до ОСОБА_1 . Встановлення вказаних обставин також має значення і для визначення коло осіб, які мають бути залучені у даній цивільній справі та статус таких осіб, зокрема, при зверненні вимоги до одного із солідарних боржників, боржник який виконав солідарне зобов`язання має право зворотної вимоги до кожного з решти солідарних боржників, як це встановлено ст. 544 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п. 1 ст. 6 Конвенції).

У відповідності з практикою ЄСПЛ, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Згідно національного законодавства, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За приписами ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених п. 1-3, 4-1 ч. 1 ст. 251 та п. 1-3 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Так, п. 6 ч. 1 даної норми процесуального права визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року по справі № 214/9415/21 (провадження № 61-12297св23) зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21), вбачається, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 1522/27468/12 (провадження № 61-35937 св 18) та від 27.02.2019 року у справі № 308/5006/16-ц (провадження № 61-35967св18).

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Тобто, між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

При цьому, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

Предметом позову у справі, що розглядається, є про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Оскільки встановлені рішенням у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України, обставини впливають на збирання та оцінку доказів в даній цивільній справі, і від прийнятого в ній рішення залежить правильне вирішення спору в справі №191/4026/25, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі № 191/4026/25 до набрання законної сили рішення у справі №191/4472/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України.

Об`єктивна неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення кримінального провадження полягає в тому, що рішенням суду, ухваленим в порядку кримінального судочинства, можуть бути встановлені обставини, які можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

З огляду на конкретні обставини справи, істотність пред`явлених вимог, доводи сторін у спорі, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що вирішення по суті питання стосовно відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належна оцінка обставин справи та доводів сторін, що ними охоплюються питання наявності фактичних і правових підстав для такого відшкодування, можливі без урахування результату кримінальної справи.

Таким чином, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність правових підстав для зупинення провадження в справі.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: