Справа № 354/2338/24
Провадження № 22-ц/4808/1763/25
Головуючий у 1 інстанції Єрмак Н. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О. В.,

суддів: Бойчука І. В., Томин О. О.

з участю секретаря Кузнєцова В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайтанюк Мар`яна Миколаївна, на рішення Яремчанського міського суду від 16 жовтня 2025 року, у складі судді Єрмак Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайтанюк М. М., звернулась до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в с. Микуличин, Надвірнянського району Івано-Франківської області, і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пярну Республіки Естонія.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пярну Республіки Естонія померла її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Померла ОСОБА_4 заповіту не залишила, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти: позивачка, син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері.

Позивачка 15.07.2024 звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського нотаріального округу Боднар Н. М. щодо оформлення спадкових прав після смерті матері, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено строк необхідний для прийняття спадщини.

Позивачка, посилалась на те, що в зв`язку з вимушеним перебуванням за кордоном - в Естонії в м. Пярну, великою чергою до Посольства України в Естонії (тривалістю 9 місяців), неможливістю повернутися в Україну через роботу та навчання сина ОСОБА_5 , 2016 р.н. в школі, виготовлення необхідних документів для ОСОБА_5 , отриманням свідоцтва про смерть витягу з Естонського реєстру актів цивільного стану від 01.02.2024 року №376-2024/272 щодо смерті ОСОБА_4 , відтак вона пропустила строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 з поважних причин.

Рішенням Яремчанського міського суду від 16 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Гайтанюк М. М. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість.

Зазначає, що незаконність судового рішення полягає в тому, що судом першої інстанції фактично не застосовано норми права, що підлягали до застосування. Судом не дотримано норми процесуального права, оскільки в порушення вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, не застосовано правовий висновок Верховного Суду, що підлягав застосуванню.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, судом встановлено обставини справи, які підтверджують поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, але не надано їм належної оцінки внаслідок чого суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Зазначає, що поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини полягає у наступному.

З початку повномасштабної війни 24.02.2022 позивачка разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виїхала в республіку Естонія, м. Пярма, що підтверджується відповідними письмовими доказами.

У вересні 2023 року позивачка забрали свою матір в ОСОБА_7 на лікування, де остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видано 01.02.2024.

Син позивачки ОСОБА_6 , 2016 року народження, з вересня 2023 року навчався в основній школі м. Пярну, у цей час також на нього готувалися документи посвідка на проживання в Естонії, у зв`язку з цим позивачка не могла повернутися в Україну.

Позивачка в період з 08.01.2023 по 19.06.2024 працювала в AS Sanatooriym Tervis на посаді масажиста і в цей період їй відпустка не наддавалась.

Позивачка зверталася до посольства України в Естонії з приводу нотаріального посвідчення її заяви про прийняття спадщини після смерті матері, однак прийом згідно черги в посольстві складав 9 місяців (тобто мав відбутися тільки в липні 2024 року).

Окрім того свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було видано позивачці тільки 01.02.2024. Спадкове майно дві земельні ділянки знаходиться в м. Яремча на значній відстані від місця постійного проживання позивачки.

Представник апелянта вважає безпідставним застосування судом першої інстанції висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.10.2021 в справі № 332/3796/19, оскільки у зазначеній справі встановлено, що спадкова справі вже була заведена іншим спадкоємцем, натомість у справі, що розглядається, спадкова справа не була заведена. А тому надсилання позивачкою заяви до нотаріуса в Україну про прийняття спадщини, не призвело б до заведення спадкової справи.

Разом з тим, суд не застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.05.2025 у справі № 208/2900/23, щодо визнання поважними причинами пропуску строку серед іншого, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними.

Представник позивачки просила рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали на адресу апеляційного суду заяви, в яких визнали доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , просили здійснювати розгляд справи у їх відсутності.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гайтанюк М. М. підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Відповідачі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили здійснювати розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Яремчанської міської ради причини неявки не повідомив, відтак колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка згідно положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Гайтанюк М.М., перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, будучи обізнаною про смерть матері та бажаючи успадкувати її майно, не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, доказів неможливості подання такої заяви позивачкою не надано, відтак суд не встановив об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення позивачкою дій щодо прийняття спадщини.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 . В зв`язку з одруженням 21.02.2004 року прізвище « ОСОБА_9 » позивач змінила на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 , копією свідоцтва про одруження ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

З 24.02.2022 року позивачка разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхала в Республіку Естонія, м. Пярну.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_6 видано посвідки на тимчасове проживання в Естонії на підставі ч.1 ст. 55 та ч.1 ст. 53 закону про надання іноземцям міжнародного захисту, у зв`язку з воєнним вторгнення сил рф.

У вересні 2023 року позивачка ОСОБА_1 приїхала в Україну, після чого разом з матір`ю ОСОБА_4 повернулася до Естонії.

20.09.2023 року ОСОБА_4 в Естонії в м. Пярну була внесена в Реєстр народонаселення Естонії, що підтверджується копією виписки даних про місце проживання з Реєстру народонаселення Естонії №376-2023/2533 від 20.09.2023 року і проживала разом з позивачкою та її сином.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки ОСОБА_4 в м. Пярну померла.

11.10.2023 року ОСОБА_4 була кремована, що підтверджується копією довідки Пярнуського крематорію про кремацію від 11.10.2024 року. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 позивачці було видано 01.02.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть витягом з Естонського реєстру актів цивільного стану від 01.02.2024 року №376- 2024/272.

Померла ОСОБА_4 заповіту не залишила, тому спадкування відбувається за законом.

Померла ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: с. Микуличин. Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти: позивачка ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

15.07.2024 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Бондар Н. М. заведено спадкову справу №1/2024 після смерті ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Спадкове майно померлої ОСОБА_4 складається із земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:007:0012, що знаходиться в АДРЕСА_2 , і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки площею 0,1281 га, кадастровий номер: :03:007:0013, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і знаходиться в АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №982725, та серії ЯБ №982726, виданих Яремчанською міською радою 17.04.2006 року.

Згідно постанови приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Боднар Н. М. від 15.07.2024 року №8/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в зв`язку з тим, що нею пропущено 6-тимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини та відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом термін, щоб надати письмову згоду на подання позивачкою заяви про прийняття спадщини та для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У частині першій ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша ст. 1270 ЦК України).

За частиною першою ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя ст. 1272 ЦК України).

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Такі правові висновки зроблено у постанові Верховного Суду від 30.12.2024, справа № 527/1229/24, провадження 61-14631 св24.

У справі, яка переглядається, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей відкрилась спадщина на належне їй майно. Заповіту щодо розпорядження належним їй майном не складала, відтак спадкування відбувається за законом.

У шестимісячний строк для прийняття спадщини передбачений ст. 1270 ЦК України, тобто в строк до 08.04.2024 жоден із спадкоємців не звернувся.

Позивачка ОСОБА_1 , дочка померлої ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулася 15.07.2024, пропустивши строк на прийняття спадщини фактично на три місяці.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачка посилалася на те, що у зв`язку з агресією рф з 24.02.2022 року вона вимушено перебуває за кордоном - в Естонії в м. Пярну, де працювала в AS Sanatooriym Tervis, а її малолітній син ОСОБА_15 навчається в школі. Свідоцтво про смерть матері ОСОБА_4 яка померла в м. Пярну ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка отримала 01.02.2024. У період з 14.09.2023 по 08.02.2024 позивачкою здійснювалося оформлення документів на малолітнього сина ОСОБА_6 посвідка на проживання в Естонії, а також йому виготовлявся паспорт громадянина України для виїзду за кордон через ДП «Документ». Позивачка зазначала також, що вона зверталася до посольства України в Естонії з приводу нотаріального посвідчення її заяви про прийняття спадщини після смерті матері, однак запис здійснювався згідно черги яка станом на жовтень 2023 року для позивачки становила 9 місяців.

У кінці червня 2024 року позивачка повернулася в Україну, де 28.07.2024 року прах ОСОБА_4 було поховано в м. Яремча.

Оцінюючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що зазначені позивачкою обставини у їх сукупності, які підтверджені письмовими доказами, дають підстави для висновку, що існували об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття позивачкою спадщини.

Окрім того, зважаючи що спадкове майно дві земельні ділянки знаходяться на значній відстані від місця проживання позивачки, що нею пропущено незначний строк для подання заяви про прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, відтак їй слід визначити додатковий строк 2 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері.

Суд першої інстанції вищезазначеним обставинам не дав належної правової оцінки та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначеним обставинам оцінки не дав та не врахував вказаних норм чинного законодавства, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайтанюк Мар`яна Миколаївна задовольнити.

Рішення Яремчанського міського суду від 16 жовтня 2025 року скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_3 , жительці АДРЕСА_4 , додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в с. Микуличин і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пярну, Республіки Естонія.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2025 року.

Головуюча О. В. Пнівчук

Судді: І. В. Бойчук

О. О. Томин