УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 693/1417/25

провадження № 61-15585ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у

м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року в справі за поданням державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про примусове проникнення до будівель та споруд, які належать боржнику - Приватному акціонерному товариству «Черкасирибгосп», та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Ковтуненко-Пізняк Г. І. (далі - Другий ВДВС у

м. Черкаси) звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до будівель та споруд, які належать боржнику - Приватному акціонерному товариству «Черкасирибгосп» (далі - ПрАТ «Черкасирибгосп»).

25 вересня 2025 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області подання задоволено.

Надано дозвіл Другому ВДВС у м. Черкаси на примусове проникнення до комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать боржнику

ПрАТ «Черкасирибгосп», з метою виявлення транспортних засобів, перелік яких визначено постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 червня 2023 року в справі № 925/674/21.

19 листопада 2025 року постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу ПрАТ «Черкасирибгосп» задоволено.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року скасовано та постановлено нову.

У задоволенні подання Другого ВДВС у м. Черкаси про примусове проникнення до будівель та споруд, які належать боржнику відмовлено.

У грудні 2025 року Другий ВДВС у м. Черкаси подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року, в якій просить її скасувати, відмовити в задоволенні скарги банку.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом

випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду

в апеляційному порядку;

ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень

у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу

в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 35 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про примусове проникнення до житла.

За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, вбачається, що ухвали суду першої інстанції про примусове проникнення до житла (чи іншого володіння), переглянуті апеляційним судом, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку (пункт 35 частини першої статті 353 ЦПК України).

Враховуючи наведене, постанова Черкаського апеляційного суду від 19 листопада

2025 року, ухвалена за наслідками перегляду ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року про примусове проникнення до будівель та споруд, не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Подібні правові позиції викладені в ухвалі Верховного Суду від 24 травня 2024 року в справі № 922/401/23 (провадження № 61-6702ск24).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року в справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

Заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року в справі за поданням державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про примусове проникнення до будівель та споруд, які належать боржнику - Приватному акціонерному товариству «Черкасирибгосп», відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська