Провадження № 2/643/8892/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Споживчий центр» (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14450,00 грн. та судові витрати.

Вирішуючи питання щодо підсудності даної справи Салтівському районному суду міста Харкова, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 6ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Місцем реєстрації відповідача в позовній заяві зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними відповіді даними довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.12.2025, відповідач дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою.

Разом з тим, як вбачається з відповіді № 2168645 від 23.12.2025 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідач з 14.04.2022 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до адміністративно територіального поділу міста Києва відноситься до Голосіївського району міста Києва, та, відповідно, територіальної підсудності Голосіївського районного суду міста Києва.

Таким чином, останнім актуальним зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача є Голосіївський район міста Києва.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 виснував, що «згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції мав виконати вимоги частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідачів до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя».

З висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, викладених в постанові від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22, вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, місце проживання певної особи, за адресою якого вона зареєстрована (взята на облік) як внутрішньо переміщена особа, в розумінні положень цивільного процесуального законодавства є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування вказаної особи, виходячи з якого визначається підсудність відповідної справи.

За таких обставин суд констатує, що станом на час пред`явлення позову останнім за часом (актуальним) зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача є адреса її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на території Голосіївського району міста Києва, та, відповідно, територіальної підсудності Голосіївського районного суду міста Києва.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи наведене, суд передає справу на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва - за зареєстрованим у встановленому законом порядку актуальним місцем проживання (перебування) відповідача, виходячи з якого визначається підсудність даної справи згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України та релевантною практикою Верховного Суду.

Передаючи справу за підсудністю, суд не надає оцінку питанням дотримання позивачем вимог щодо форми та змісту позовної заяви, оскільки вказані питання відносяться до компетенції суду, якому підсудна зазначена справа.

Керуючись ст. 27,28, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва (вул. Виставкова, буд. 14А, м. Київ, 03127).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов