ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5198/25 Справа № 186/1804/23 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання за рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року, №2-4916/2010 за кредитним договором №3 від 05.03.2007 року у розмірі 1 155 321,42 грн.

Заочним рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року позовні вимоги задоволено та вирішено питання щодо стягнення судового збору.

10 березня 2025 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

На вказане заочне рішення суду ОСОБА_1 , через свого представника Опанасенка А.В., подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без належного з`ясування обставин справи.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦПК України якщо під час ухвалення рішення виникає потреба з`ясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення певної процесуальної дії, суд, не приймаючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду.

17 грудня 2025 року у судовому засіданні, апеляційним судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення на 24 грудня 2025 року на 09:00.

24 грудня 2025 року у судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання щодо необхідності зупинення апеляційного провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представник АТ КБ «ПриватБанк» проти зупинення провадження не заперечували.

30 квітня 2025 року колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановила ухвалу про передачу справи №754/511/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України, зокрема, для відступу від висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі №916/735/23, про відсутність підстав для стягнення з боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, у зв`язку з тим, що можливість примусового стягнення кредитором вказаної заборгованості вичерпана.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Тому колегія суддів вважала, що якщо кредитор вже скористався судовим захистом та з боржника рішенням суду стягнуто суму основного боргу, то таке зобов`язання вже не є натуральним, а тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (див. постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19 та від 29 листопада 2023 року у справі № 753/1527/22).

Натомість колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 916/735/23 сформулювала інший правовий висновок щодо застосування приписів частини другої статті 625 ЦК України.

У цій справі колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала на відсутність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин підтвердження такого боргу відповідним судовим рішенням, яке не може бути виконаним без вирішення питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду вважала мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2025 року, обґрунтованими й такими, що містять підстави для прийняття справи до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин наявності судового рішення, яке не може бути звернене до виконання.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо можливості стягнення із боржників сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України у випадку наявності судового рішення про стягнення боргу за основним зобов`язанням, яке набрало законної сили, за обставин коли таке рішення не може бути звернуте до виконання, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23.

Керуючись статтями 251, 253, 381 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Опанасенко Анатолій Володимирович на заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення заборгованості зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Халаджи