_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/575/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Петрової А.М.,

присяжних - Якимів Р.Б. та Фартушняк Н.Б.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи - Жилавської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого провадженн, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Служба у справах дітей Одеської міської ради про усиновлення дитини,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку надійшла заява, в якій заявник просить оголосити його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: серія НОМЕР_1 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 01.11.1995 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , усиновлювачем дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в актовий запис про народження неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 575 від 02 квітня 2010 року, який складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції внести такі зміни: в графі «Батько» виключити відомості про батька: ОСОБА_5 , громадянина України, вказати батька « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Рені Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 23.10.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 25.11.2025 року на 14.00 год.

Ухвалою суду від 25.11.2025 року залучено до участі у цивільній справі в якості заінтересованої особи орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради; запропоновано заінтересованій особі подати до суду пояснення щодо вказаної заяви. Доручено Службі у справах дітей Одеської міської ради надати проєкт висновку про доцільність усиновлення заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Київській районній адміністрації Одеської міської ради розглянути вказаний висновок на засіданні органу опіки та піклування, для чого розгляд справи відкладено до 23 грудня 2025 року до 12.00 години.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 23.12.2025 року, заявник - ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 вважала, що заява підлягає задоволенню.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради - Жилавська Наталя Олександрівна підтримала висновок Київської районної адміністрації про недоцільність усиновлення дитини.

Представники заінтересованих осіб - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 31 від 15 січня 2025 року, складеним Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Батько дитини - ОСОБА_5 Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2015 року по цивільній справі № 520/9058/14-ц позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 2, 10 березня 2016 року, прізвище дитини змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінив по батькові, про що 16 січня 2025 року Київським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 2. Після державної реєстрації зміни імені прізвище, власне ім`я та по батькові дитини: ОСОБА_4 .

Мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала письмову згоду на усиновлення неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Справжність підпису засвідчено 15 січня 2025 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Молчановою Г. І., зареєстровано в реєстрі за № 37.

Мати дитини з правовими наслідками усиновлення ознайомлена.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, складеного уповноваженими особами Служби у справах дітей Одеської міської ради за вказаною вище адресою, встановлено, що у дитини є окрема кімната. Для проживання, виховання та розвитку дитини створено всі необхідні умови.

Згідно з повним витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України №ФОВМ-004533955 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України станом на 01 вересня 2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні. Відомості про судимість: засуджений 03 червня 2011 року Суворовським РС м. Одеси статті: 307 ч.2 КК України. Вид основного покарання Позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України 2001 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки. Дата набрання законної сили 11 жовтня 2011 року. 10 жовтня 2014 року звільнений від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку на підставі ухвали Ренійського РС Одеської області від 28 липня 2014 року. На підставі ст.89 КК України судимість погашена. Відомості про розшук: відсутні.

Відповідно до ст. 212 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був засуджений за статтею, яка входить до XIII розділу КК України «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів», та не може бути усиновлювачем.

Згідно з висновком про стан здоров`я особи від 08 серпня 2025 року, виданого адміністрацією ТОВ «ТЦ «Медікап» Медичний центр, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за станом здоров`я може бути усиновлювачем неповнолітньої дитини.

Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка № 6» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має діагноз: порушення комунікації; дитячий аутизм (F 84.0).

Мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначила, що їй складно самостійно доглядати за дитиною, оскільки вона повинна працювати, щоб забезпечити себе та сина. Водночас стан здоров`я неповнолітнього ОСОБА_9 потребує постійної уваги, сторонньої допомоги та регулярного проходження курсу реабілітації, що, у свою чергу, потребує значних фінансових витрат.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 218 Сімейного кодексу України, усиновлення неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проводиться без його згоди, оскільки через стан здоров`я він не усвідомлює факту усиновлення, а також проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі станом здоров`я дитини, а також з правами та обов`язками усиновлювача, ознайомлений.

Відповідно до проєкту висновку від 12 вересня 2025 року № 04/88, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, усиновлення неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є недоцільним, але беручи до уваги стан здоров`я дитини та фактичну необхідність допомоги матері дитини в догляді та фінансовому забезпеченні потреб дитини, виключне право на оцінку обставин справи та прийняття остаточного рішення з порушеного питання належить суду.

Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок №27/22 від 26.09.2025 року про недоцільність усиновлення неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що заявник має судимість, яка не дає йому право бути усиновлювачем.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує, вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.

Як передбачено ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток.

Статтями 207, 208 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.

Згідно з ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Судом встановлено, що згідно з повним витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України №ФОВМ-004533955 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України станом на 01 вересня 2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні. Відомості про судимість: засуджений 03 червня 2011 року Суворовським РС м. Одеси статті: 307 ч. 2 КК України. Вид основного покарання Позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України 2001 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки. Дата набрання законної сили 11 жовтня 2011 року. 10 жовтня 2014 року звільнений від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку на підставі ухвали Ренійського РС Одеської області від 28 липня 2014 року. На підставі ст.89 КК України судимість погашена. Відомості про розшук: відсутні.

Суд зазначає, що п. 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України передбачено, що не можуть бути усиновлювачем особи, які засуджені за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, пунктом 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України встановлена пряма заборона бути усиновлювачами осіб, які були засуджені, зокрема, за ст. 307 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Судом взято до уваги, що батько дитини - ОСОБА_5 Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2015 року по цивільній справі № 520/9058/14-ц позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявник перебував у шлюбі з матір`ю дитини з 2013 року по 2021 рік та з 15.01.2025 року по теперішній час. На час укладання шлюбу малолітньому ОСОБА_4 , було 3 роки, однак з заявою про усиновлення дитини заявник звернувся лише через 12 років, при цьому на момент розгляду справи ОСОБА_4 виповнилося 15 років та 8 місяців. При цьому, чітких та конкретних мотивів, на підставі яких заявник бажає усиновити неповнолітнього ОСОБА_4 ні в заяві про усиновлення, ні в судовому засіданні заявником наведено не було.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спільне проживання заявника ОСОБА_1 і неповнолітнього ОСОБА_4 та наявність спільного прізвища не може бути мотивом для усиновлення, оскільки заявник та дитина і так тривалий час проживають разом.

У справі Pini та інші проти Румунії (рішення від 22 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив важливість врахування думки дітей в процесі усиновлення. Суд також зазначив, що, хоча юридичне усиновлення створює правові зв`язки, фактичне існування сімейного життя залежить від реальних відносин та згоди всіх сторін. Це рішення підкреслює необхідність забезпечення найкращих інтересів дитини та важливість їхньої згоди в процесі усиновлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не було наведено суду чітких мотивів для усиновлення неповнолітнього ОСОБА_4 , а також пряму заборону заявнику, як особі, яка була засуджена за кримінальне правопорушення правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбачене Кримінальним кодексом України бути усиновлювачем, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви заявника слід відмовити.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що незалежно від свого статусу, ніщо не заважає ОСОБА_1 приймати участь у виховуванні дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати його до самостійного життя.

Згідно зі ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Отже, заявник з урахуванням вказаних положень має право приймати участь у вихованні дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, враховуючи принцип якнайкращого забезпечення його інтересів, рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини», Законом України «Про охорону дитинства», ст. 3, 6, 206, 207, 208, 211, 212, 218, 232 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 293, 294, 310-314, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Служба у справах дітей Одеської міської ради про усиновлення дитини, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко

Присяжні Р.Б. Якимів

Н.Б. Фартушняк