У Х В А Л А

25 грудня 2025року м. Київ

Справа №357/2963/25

Провадження: № 22-ц/824/20233/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Міністерства оборони України

на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду м. Києва від 30 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Бебешко М. М.

у справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду м. Києва від 30 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання без реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 починаючи з 23 листопада 2015 року по 25 жовтня 2022 року, по день смерті останнього.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Завальнюк Ж. В в інтересах МОУ направила 03 грудня 2025 року засобами поштового зв'язку апеляційну скаргу безпосередньо до суду Київського апеляційного суду.

10грудня 2025 року цивільну справу витребувано з суду першої інстанції.

23 грудня 2025 року матеріали справи №357/2963/25 надійшли до Київського апеляційного суду.

Однак, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

До апеляційної скарги долучено клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Клопотання обґрунтоване тим, що Міністерство оборони України є бюджетною установою, оплата судового збору здійснюється структурним підрозділом - Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, через органи державного казначейства України.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Ураховуючи викладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки передбачені частиною третьою статті 136 ЦПК України підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір`за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з матеріалів справи під час звернення до суду із позовом ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Отже, скаржнику, оскаржуючи рішення суду першої інстанціїнеобхідно сплатити судовий збірза подачу апеляційної скаргиу розмірі 908, 40 = (605,60*0, 8)та надати суду оригінал квитанції про таку сплату.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Крім того, як убачається із матеріалів справи апеляційна скарга не підписана Завальнюк Ж. В. в інтересах МОУ.

Однак копії апеляційних скарг містять підпис скаржника

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Bellet v. France від 04.12.1995 р.). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007 р.)".

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 року (справа № 11-989заі18), згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі зазначеного та уникаючи надмірного формалізму, апеляційний суд вважає, що скаржнику необхідно подати апеляційну скаргу у новій редакції, яка б відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору у розмірі 908, 40грнза звернення до суду з апеляційною скаргою та для подання апеляційної скарги у новій редакції, яка б відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 366 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Міністерства оборони України назаочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду м. Києва від 30 жовтня 2025 року, залишити без руху з наданням строку для сплати судового зборута для подання апеляційної скарги у новій редакції, яка б відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку несплати судового зборута не подання апеляційної скарги у новій редакції, яка б відповідала вимогам ст. 356 ЦПК Україниу встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома