Справа № 591/9979/25
Провадження № 2/591/2415/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/9979/25, провадження № 2/591/2415/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2019 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал», укладено кредитний договір № 813227222 на суму 10740,00 грн. строком на 30 днів із сплатою процентів за користування кредитом. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається. У зв`язку з порушенням умов договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 29696,10 грн. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 11.07.2025 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав. Зазначив, що позивачем не підтверджено перехід до нього права вимоги, оскільки первісний договір факторингу був укладений до укладення кредитного договору, позивачем не надано доказів повідомлення боржника про відступлення права вимоги, реєстру прав вимоги та доказів оплати за відступлені права вимоги. Також зазначає, що проценти нараховані позивачем поза межами строку дії договору , томі їх стягнення після 16.10.2019 року є безпідставним. У позові зазначено відповідачем ОСОБА_2 , але зазначене прізвище є відмінним від написання прізвища відповідача. Просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання представники сторін не з?явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі. Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.09.2019 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір №813227222, відповідно до умов якого товариство зобов?язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети в сумі 10740 грн., а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, нараховані згідно п. 1.3, 1.4, 1.5 договору. Строк дії договору 30 днів з дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,365 процентів від сум кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору (п. 1.4). З врахуванням положень п.1.4 договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 492,75 відсотків річних (п.1.5).

Відповідно до п. 4.2. договору строк дії цього договору, вказаний у п. 1.3 Договору, продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують обов`язки за цим договором, при цьому у випадку, якщо встановлена п.1.4 цього договору процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п.1.4-1.5. договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджується на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору ,при умові врахування в таких зобов`язаннях сум процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 договору.

Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного п. 1.3. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням положень п. 1.3., 1.4., 1.5 цього договору, позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 492,75 % річних.

Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора.

Додатком до договору є графік розрахунків.

На підтвердження перерахування коштів позивачем надано копію платіжного доручення від 16.09.2019 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок «5169-33хх-хххх-4075 коштів згідно договору №813227222 від 16.09.20219 в сумі 10740 грн (документ не містить інформації щодо прийняття платіжного доручення банком).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги (п. 4.1).

Додатковими угодами до вказаного договору факторингу вносились зміни, зокрема щодо строку його дії (а.с. 42-56).

На підтвердження обставини переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» надано витяг з реєстру прав вимоги № 58 від 24.12.2019 року, відповідно до якого загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 29218,90 грн., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 10740,00 грн, заборгованість по процентам 18478,90 грн (а.с. 54-55).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 договору).

В реєстрі прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року, підписаного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК « «Онлайн Фінанс», вказано, що до ТОВ «ФК « «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за договором №813227222. Заборгованість по основному боргу 10740,00 грн, заборгованість по процентам 18956,01 грн, загальна заборгованість 29696,10 грн. (а.с.62-63).

04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 04/06/25Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги, заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

В реєстрі боржників від 04.06.2025 до договору факторингу вказано, що до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №813227222 . Заборгованість по основному боргу 10740 грн, заборгованість по процентам 18956,01 грн, пеня -6342,70 грн., загальна заборгованість 36038,80 грн. (а.с.70-71).

Як вбачається з наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку за період з 16.09.2019 по 24.12.2019 нараховувались проценти, відповідач частково погасив борг в сумі 155 грн., на кінець цього періоду сума заборгованості за тілом кредиту склала 10740 грн., за відсотками 18478,90 грн. (а.с.76-77).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 813227222 за період з 24.12.2019 до 31.08.2023 проплат за кредитним договором здійснено не було, сума боргу за відсотками зросла до 31227,28 грн. Починаючи з 24.12.2019 відсотки за кредитним договором не нараховувались (а.с. 78).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 813227222 за період з 04.06.2025 до 25.06.2025 проплат за кредитним договором здійснено не було, сума боргу за відсотками зросла до 36038,80 грн. ( тіло 10740 грн, проценти - 18956,10 грн., штрафні санкції -6342,70 грн. )(а.с. 78).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10740 грн.

Матеріалами справи підтверджується укладення сторонами кредитного договору, який містить умови кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом та інші істотні умови. Матеріали справи також містять докази на підтвердження того, що картковий рахунок, на який було перераховано кредитні кошти, належить відповідачу. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення кредиту. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсотки нараховувались за відсотковими ставками, які передбачені умовами договору та в межах передбаченого договором строку кредитування.

Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наданими доказами підтверджується відступлення права вимоги до відповідача за укладеним з відповідачем кредитним договором. Таким чином, позивач, як новий кредитор, має право вимагати стягнення на свою користь коштів за вказаним кредитним договором. Враховуючи, що вказані кредитний договір і договори факторингу не визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, тоді в силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642 і 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст. 12 і 81 ЦПК України не спростовано відповідачем ОСОБА_1 .

Таким чином, сума заборгованості та відступлення до позивача права вимоги за кредитним договором підтверджені належними доказами, а тому борг у загальному розмірі 29696,10 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 3.3. якого гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження, додатком до якого є протокол погодження вартості послуг. Також надано копію додаткової угоди, відповідно до якої адвокату доручено надання правової допомоги у даній справі, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000 грн. (а.с. 78-81).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 2000 грн.

Враховуючи наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 813227222 в сумі 29696 грн. 10 коп., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф.10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 22 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко