Справа № 758/4934/15-ц
Провадження № 3/758/48/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява представника заявника - адвоката Онищенка Олександра Анатолійовича, що діє інтересах ОСОБА_1 , в якій просив визнати виконавчий лист № 758/4934/15 Подільського районного суду м. Києва виданого 17.05,2016 р. таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01.12.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «АктаБанк» () заборгованість в загальному розмірі 257 527,86 грн та судовий збір в розмірі 2 575,28 грн. Зазначає, що відповідачу не було вручено заочне рішення у відповідності до вимог ч. 3 ст. ст. 222 ЦПК України (в редакції від 01.09.2015 року). Про існування справи №758/4934/15-ц ОСОБА_1 дізналася випадково підчас перевірки електронного ресурсу Судової влади, де за своїми даними знайшла справу в якій виступала відповідачем. 10.10.2018 року, після ознайомлення з матеріалами справи, представником Відповідача було подано заяву про видачу копії заочного рішення. Заочне рішення було вручено представнику відповідача лише після повторного звернення представника відповідача до суду з відповідною заявою 22.10.2018 року, що підтверджується відміткою, яка міститься в матеріалах справи. Не погоджуючись з заочним рішенням, 19.10.2018 року представником відповідача подано заяву про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року по справі №758/4934/15-ц. Подільським районним судом м. Києва 22 жовтня 2018 року зареєстровано заяву представника Відповідача про перегляд та скасування заочного рішення від 01 грудня 2015 року за провадженням №2-п/758/84/18. Аналізуючи вищезазначене, є цілком очевидним, що наразі Заочне рішення від 01.12.2015 року по справі №758/4934/15 не набрало законної сили. Проте, як стало відомо 09.06.2016 року Подільським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/4934/15. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України Подільським районним судом м. Києва помилково видано виконавчий лист по справі № 758/4934/15 за заочним рішенням від 01.12.2015 року, яке не набрало законної сили.

Представник заявника та заявник, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Заінтересована особа 2, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст.432 ч.3 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01.12.2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «АктаБанк» () заборгованість в загальному розмірі 257 527,86 грн та судовий збір в розмірі 2 575,28 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення суду від 01.12.2015 року у справі № 758/4934/15-ц - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Актабанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.05.2021 року вирішено питання про заміну сторони (правонаступника), шляхом задоволення заяви від 25.05.2018 року про заміну сторони виконавчого провадження, та залучено до участі у справі, у відповідності до положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України, з метою захисту прав та законних інтересів нового стягувача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.09.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2024 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну стягувача його правонаступником, замінено вибулого стягувача публічне акціонерне товариство «АктаБанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 758/4934/15-ц, про стягнення з боржника якими є ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором № 223351.

Заявник вказуючи на те, що виданий виконавчий лист по справі № 758/4934/15 за заочним рішенням від 01.12.2015 року, яке не набрало законної сили.

Перевіряючи твердження заявника, суд виходить з такого.

Рішення набрало законної сили 06.09.2022 року, про що міститься відповідна відмітка в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що вищевказаний виконавчий лист не є виданим помилково.

Пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» унормовує питання закінчення виконавчого провадження лише у разі (1) скасування або (2) визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або (3) у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Будь-яких інших підстав наведена норма не містить.

Вимоги закону допускають закінчення виконавчого провадження за пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» лише в разі повного визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тоді як у разі часткового його визнання та залишення без змін рішення суду в стягненні певної частини боргу відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження за вказаною нормою.

Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № № 2320/3560/12. Подібний висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09 липня 2019 року у справі № 910/15888/17.

Враховуючи, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 01.12.2015 року набрало законної сили 06.09.2022 року, про що міститься відповідна відмітка в Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому відсутні підстави визнання виконавчого листа 758/4934/15-ц, виданого 17.05.2016 року Подільським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Встановивши, що заявник не надав належні та допустимі докази на підтвердження наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України було його процесуальним обов`язком, з урахуванням наявності судового рішення про стягнення боргу, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 79, 81, 258-260, 261, 353-355, 431, 432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова