Справа № 345/5048/25
Номер провадження 2/350/953/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року Лисенко О.С., діючи в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки на корить позивача заборгованість за кредитним договором № 04.02.2025-100001714 від 4 лютого 2025 року у розмірі 18 652 грн 80 коп. та судові витрати по справі, що складаються із витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

18 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю Рожнятівському районному суду Івано-Франківської області.

4 грудня 2025 року зазначена вище цивільна справа надійшла до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Сокирко Л.М. Ухвалою від 5 грудня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 23 грудня 2025 року.

У судове засідання представник позивача не прибув, однак 9 грудня 2025 року спрямувала до суду заяву, у якій просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Вказала, що відповідачка ОСОБА_1 повністю задовольнила вимоги позивача, сплативши суму заборгованості. Справу просила слухати за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не прибула. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору:

"Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинивши своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави. Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілу низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних скарг". Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Так, цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надійшов до суду 15 вересня 2025 року через систему «Електронний суд».

Ухвалою судді від 18 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заяву про закриття провадження у цій справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу представник позивача спрямувала до суду 9 грудня 2025 року.

Враховуючи викладене, сама по собі сплата відповідачкою заборгованості після відкриття провадження не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, тобто, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Так, представник позивача просить закрити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, а саме через відсутність предмету спору, у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором вже після відкриття провадження.

Тобто слід зазначити, що факт виконання відповідачкою претензій майнового характеру на стадії судового розгляду не свідчить про відсутність предмету спору. Провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відповідно до положень статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Матеріали справи свідчать, що з позовом позивач звернувся до суду 15 вересня 2025 року, тобто на момент звернення заборгованість за кредитним договором існувала та існував спір, з доданої представником позивача заяви про закриття провадження вбачається, що відповідачка сплатила заборгованість після відкриття провадження у спраі. На переконання суду зазначене виключає застосування судом механізму закриття провадження з підстав відсутності предмета спору. Із заяви про закриття провадження вбачається, що її фактичний зміст свідчить про відмову позивача від позову, унаслідок його задоволення відповідачкою після пред`явлення позову, наслідком якої є погашення заборгованості за кредитним договором. Приймаючи до уваги зміст заяви представника позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, яким передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про те, що дійсний намір позивача направлений на відмову від позову свідчить зміст заяви в частині відшкодування відповідачем заборгованості у повному розмірі. Одночасно слід роз`яснити сторонам положення частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 255, статтями 256, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» - Лисенко Олени Сергіївни про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову та прийняття такої відмови судом.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Івано-Франківського суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.