Провадження № 2/638/8137/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря судового засідання Старини С. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина - трикімнатна ізольована квартира, розташована по АДРЕСА_1 , яка належала батьку позивача на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1992 року, посвідченого Ізюмською ДНК, реєстровий № 1-1714, зареєстрованого у Ізюмському міжміському БТІ 13.07.1992 року. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач - його син. Мати позивача ОСОБА_3 - дружина померлого ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На належне ОСОБА_2 майно останній зробив заповіт на ім?я позивача, який був посвідчений 25.01.2018 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І., реєстровий № 149. У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернутися не зміг зв?язку з наступним. Через повномасштабне вторгнення військових рф, на території України був введений воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 року Ізюмська міська територіальна громада (за місцем відкриття спадщини) з 07.03.2022 року до 10.09.2022 року перебувала під окупацією військових російської федерації. В подальшому територія Ізюмської міської територіальної громади була включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2022 року № 376 як території можливих бойових дій в період з 04.10.2022 по 01.07.2023 (код UA0042831). На час повномасштабного вторгнення позивач проживав у м. Чорноморськ Одеської області, а його батько ОСОБА_2 проживав в м. Ізюм. Позивач бажав, але не мав можливості евакуювати батька до нього, оскільки виїхати з м. Ізюм будь-кому на не окуповану територію окупанти не дозволяли. У серпні 2022 року ОСОБА_2 виїхав до рф та проживав у сестри позивача, доньки померлого. Сестра повідомила позивача про смерть батька тільки за декілька днів до спливу шестимісячного строку. 09 вересня 2025 року позивач звернувся до Ізюмської нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 124/2025. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2025 року, виданою Ізюмською державною нотаріальною конторою Харківської області, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв?язку з тим, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини та відсутнє підтвердження факту прийняття спадщині після смерті батька. Позивач вважає, що пропуск ним строку для звернення до нотаріальної контори фактично стався з незалежних від його волі причин - повномасштабного вторгнення військових рф на Україну, смерті спадкодавця на території країни-агресора та неможливість у зв?язку з цим тривалий час отримати документи, які підтверджують факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, сам заповіт та правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати їх поважними причинами пропуску ним строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків.

Від позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої останній усунув всі недоліки зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також витребувано з Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи № 124/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та повторно витребувано з Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи № 124/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала суду не виконана.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 17.12.2025 року просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексомвипадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2024 року та перекладом з російської мови на українську, виконаного перекладачем Дідорчук О. С., справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округуАврамовою О. В. та зареєстровано в реєстрі за № 1810.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Зелінською Т. І. та зареєстровано в реєстрі за № 1-1714, зареєстрованого у Ізюмському міжміському БТІ 13.07.1992 року.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 24.12.1967 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились 24.12.1967 року. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.08.2021, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 16.08.2021 року складено відповідний актовий запис за № 920.

Відповідно до копії заповіта від 25.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 149, ОСОБА_2 на випадок його смерті зробив таке розпорядження: все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 (позивачу).

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.01.2018 року № 50666342 до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію заповіта, номер у спадковому реєстрі 61905642, номер в реєстрі нотаріальних дій 149, заповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 16.10.1972 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком вказаний ОСОБА_2 , матір`ю вказана ОСОБА_6 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2 .

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.09.2025 року № 82464420 до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи № 124/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1221 Цивільного кодексу України визначено, що місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

09.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської нотаріальної контори Харківської області Нікуліної О. М., виконуючої обов`язки державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області від 09.09.2025 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , оскільки позивач не проживав постійно із спадкоємцем та ним пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

В своїй Постанові Пленуму від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у пункті 24 Верховний Суд України зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що пропустив строк для звернення до нотаріальної контори з незалежних від його волі причин - повномасштабного вторгнення військових рф на Україну, смерті спадкодавця на території країни-агресора та неможливість у зв?язку з цим тривалий час отримати документи, які підтверджують факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, наявність заповіту та правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що він не міг своєчасно дізнатися про смерть батька, оскільки спілкування з ним припинилось після переїзду батька до родичів на територію російської федерації під час окупації м. Ізюм. Він був хворою людиною, якій необхідно було постійно приймати життєво важливі ліки, проте, можливість така під час окупації була відсутня і він вимушений був залишити місто. Після переїзду прямий зв`язок з ним був втрачений, родичи повідомили про його смерть за декілька днів до спливу шестимісячного строку після його смерті, всі необхідні документи для оформлення спадщини були передані пізніше.

Судом здійснено оцінку кожного аргументу позивача та наданих в обґрунтування його позиції доказів та достеменно встановлено, що у нього були об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, що унеможливлювали своєчасне звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які пов`язані із військовою агресією російської федерації проти України та окупацією населеного пункту, де проживав спадкодавець ОСОБА_2 і де знаходиться нерухоме майно міста Ізюм Харківської області.

Заявити своєчасно свої права на спадщину позивач не мав можливості, оскільки заповіт, правовстановлюючи документи на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, свідоцтво про смерть батька позивач отримав після спливу шестимісячного строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи відсутні докази того, що заводилася спадкова справа після смерті спадкодавця до моменту звернення позивача до нотаріальної контори, відповідно позивач не повідомлявся та не викликався як спадкоємець за заповітом до нотаріуса. Відомості про інших осіб, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини або відмову від її отримання у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що у позивача були об`єктивні перешкоди, викликані непереборними, істотними труднощами для своєчасного подання ним заяви про прийняття спадщини і такі обставини визнаються судом поважними.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, який доводився йому батьком, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, обставини поважності пропуску строку є доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову, тому суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання законної сили цим рішенням для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна