У серпні 2023 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанії Teka - GroupFoundation, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_5 , Компанії Nano IT SIA, Компанії WikimediaFoundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами проведеного моніторингу доступних в мережі Інтернет інформаційних ресурсів, встановлено, що на сайті Інтернет-порталі «delo.ua» https: delo.ua у розділі «Политика» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10:00 год. було розміщено статтю під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_12», автором якої зазначено «политаналитика, эксперта по ракетно-ядерному вооружению ОСОБА_7 ».
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20:25 год., ця ж Стаття була перепоширена від основного джерела на сайті Інтернет-порталу «Антикор» ІНФОРМАЦІЯ_3 у розділі: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_13»; ІНФОРМАЦІЯ_14 о 23:22 перепоштрена на сайті Інтернет -порталу «ОРД» https: ord-ua.com у розділі: «ОРД/Новости» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_13»; ІНФОРМАЦІЯ_8 у розділі: «Економика» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_15». ІНФОРМАЦІЯ_16 о 11:22 вказана стаття перепоширена на Інтернет-порталі «dosye.info» ІНФОРМАЦІЯ_11 у розділі «Скандали» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_18 розміщено статтю « ІНФОРМАЦІЯ_17».
Звертаючись із відповідним позовом до суду (в редакції заяви про зміну предмету позову від 30 травня 2023 року) позивач зазначив, що у наведених вище публікаціях стверджується, що ОСОБА_1 є афілійованою особою ТОВ «Трейд Коммодіті», ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ», ТОВ «Авгіст Пром», ТОВ «Оптімус Конешшн», ТОВ «ТОРУМ» та ТОВ «Мета Оіл», які було створено з метою відмивання коштів з державного бюджету шляхом фінансових махінацій.
Також, у вказаних публікаціях у стверджувальній формі зазначається, що ОСОБА_1 причетний до розкрадання коштів виділених Україні в рамках Кіотського протоколу.
Крім того, стверджується, що позивач вчиняв шахрайські дії під час проведення тендерних закупівель такими замовниками як Міністерство оборони України та ПАТ «Українська залізниця», а також вчиняв дії направлені на штучне обмеження конкуренції під час проведення вказаних процедур закупівель.
Крім того, у стверджувальній формі надається інформація про те, що позивач причетний до ухилення від сплати податків такими підприємствами як ТОВ «Трейд Коммодіті», ТОВ «Елемент Нафта», ТОВ «Укр Петрол», а також причетний до реалізації неякісного пального за завищеними цінами.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 року позов задоволено частково.

26.06.2024 року представник позивач ОСОБА_1 - адвоката Лебедєва Анна Михайлівна звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство «Картель», ОСОБА_5 , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство «Картель», ОСОБА_5 , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Однак, ухвалюючи судове рішення, судом не вирішено питання щодо позовних вимог позивача до Wikimedia Foundation , Inc (місцезнаходження: Bird&Bird GDPR Representative Ireland, 29 Earlsfort Terrace, Dublin 2, D02 AY28, Ireland) про визнання недостовірної інформації, видалення її з ресурсу та спростування.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року заяву задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_13 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги обґрунтовані тим, що висновок зв`язку відповідача і веб-сайту було встановлено на підставі припущень, які не перевірені належними та допустимими доказами, не перевіривши з яких джерел виходив спеціаліст Центру Компетенції, коли зазначив, що веб-сайт пов`язаний з відповідачем. Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення звільнив позивача від доказування позовних вимог, чим фактично порушив ст. ст. 2,12,13 ЦПК України. Крім того, при розмежуванні того чи є інформація оціночними судженнями чи твердженнями про недостовірні факти, суд першої інстанції не наводив з чого він виходив при тлумаченні слів та їх значень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та додатковим рішенням суду представник WikimediaFoundation, Inc - Курячий Олександр Павлович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 20.06.2024 року та додаткове рішення від 15.07.2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю із закриттям провадження у відповідній частині.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач визначив у якості співвідповідача іноземну юридичну особу - апелянта, яка здійснює свою господарську діяльність на території США, проте до позовної заяви не додано доказів, що справа підсудна судам України. Апелянт був позбавлений можливості приймати участь у провадженні, оскільки суд не здійснив належним чином повідомлення про судовий процес. Позивачем до заяви про залучення співвідповідача не долучено офіційного перекладу позовної заяви та всіх належних документів, оплата вручення не здійснена, судом судові доручення не відправлялися. Звертає увагу, що твердження, які просить спростувати позивач, відрізняються, як і відрізняється і контекст, а отже вимоги до апелянта не можна було об`єднувати з вимогами до відповідачів. Експертиза у справі призначена не була, таким чином, суд першої інстанції перебрав на себе функції лінгвістичної оцінки тверджень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Комунікаційний ХАБ «Економіка» подало апеляційну скаргу, в якій просить в частині задоволених позовних вимог рішення суду скасувати та постановити у відповідній частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що надана роздруківка статті не може прийматися до уваги як належний доказ поширення інформації, оскільки вона не виготовлена, видана та засвідчена власником відповідного інтернет-ресурсу, а тому не може бути письмовим доказом. Звіт ДП «Центр Компетенції адресного простору мережі Інтернет» від 07.06.2024 року немає інформації відносно часу та дати дослідження Інформації на веб-сайту delo.ua, в додатках до звіту зазначено, що на дослідження були надані роздруківки з сайту, надані позивачем, а не досліджувалася інформація безпосередньо з сайту.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_13 задоволено.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка» задоволено частково.

Апеляційну скаргу представника WikimediaFoundation, Inc - Курячого Олександра Павловича задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 року скасовано.

Постановлено нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанії Teka - GroupFoundation, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_5 , Компанії Nano IT SIA, Компанії WikimediaFoundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди - залишено без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року скасовано.

Постановлено нове рішення про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 -Лебедєвої Анни Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі №761/29574/23.

Не можу погодитися з цією постановою колегії суддів з таких мотивів.

Доводи скаржників про те, що суд не призначав у справі судову лінгвістичну експертизу на предмет встановлення того, чи є вислови відповідача фактами чи оціночними судженнями, є безпідставними, так як відповідного клопотання учасниками справи не заявлено. Крім того визначення того чи є поширені висловлювання оціночними чи твердженнями про факти знаходиться у межах компетенції суду і безумовно не є тими обставинами, які визначаються виключно експертом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду по справ № 185/871/18 від 25 травня 2022 року.

Щодо неповідомлення Wikimedia Foundation, Inc належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, зазначаю наступне.

Відповідно до пункту 12 Правил поштові відправлення поділяються на дві групи: (1) внутрішні (пересилаються в межах України) та (2) міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; до міжнародних поштових відправлень, зокрема, листи - прості, рекомендовані (пункт 8 Правил).

При цьому за змістом пунктів 19, 59-61 Правил можливість надсилання оператором поштового зв`язку листів з описом вкладення передбачена тільки для внутрішніх поштових відправлень.

Одночасно статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Чинним законодавством України не передбачена можливість пересилання міжнародних поштових відправлень із описом вкладення, а тому є неможливим надання такого опису як доказу відправки документів Відповідачу - нерезиденту України.

Отже, з аналізу статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", пункту 2 Правил вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного міжнародного поштового відправлення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2019 у справі № 910/7308/16.

Матеріали справи містять:

- фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист від 05.03.2024 року про направлення Wikimedia Foundation, Inc ухвали суду від 29.02.2024 року, позовної заяви та додатків до неї зазначеному відповідачу (а.с. 5- 6, т. 3),

- фіскальних чек та опис вкладення у цінний лист від 23.04.2024 року про відправлення судових повісток (а.с. 30 а - 31, т. 3),

- фіскальний чека та опис вкладення у цінний лист від 14.06.2024 року про відправлення письмових пояснень (а.с. 47, т. 3).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №910/6835/20).

У даній справі відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем була надані до суду фіскальні чеки про направлення вищезазначеної судової кореспонденції. У квитанції відправлення зазначена інформація про відправлення, а саме: лист реком. пріор., кому: Wikimedia Foundation, Inc, куди: do2ay28DUBLIN Ірланд, маса, за масу, марки кл.

При направленні поштової кореспонденції суд покладається на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16).

Сторонами по справі не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при відправленні поштової кореспонденції, оскільки докази на підтвердження цих обставин у справі відсутні.

Крім того, судом першої інстанції були опублікування оголошення на сайт про виклик до суду Wikimedia Foundation, Inc ( а.с. 85, 136 т. 3)

Тож, посилання апелянта на не можливість участі у справі в суді першої інстанції через процесуальні порушення щодо повідомлення його про місце та час розгляду справи чи не надання перекладу позовної заяви англійською мовою, не заслуговують на увагу, особливо з урахуванням того, що відповідачу відомо як про наявність судового рішення, так і про його зміст.

Судом першої інстанції були проаналізовані вислови, спірних публікацій (у редакціях як українською так і російською мовою), з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд обґрунтовано встановив, що у оспорюваних твердженнях:

- констатується факт того, що позивач займався продажом палива за завищеними цінами, причетний до розкрадання коштів виділених у рамках Кіотського протоколу та перебуває у розшуку Службою безпеки України,

- міститься пряма вказівка на позивача, є стверджувальними та констатують факт того, що позивач причетний до незаконної діяльності групи компаній «Трейд Коммодіті»,

- констатується беззаперечний факт розподілу саме позивачем коштів здобутих від незаконної діяльності ряду компаній,

- вживається такий вираз як «бодяга», що є констатацією факту що позивач збував для армії неякісне пальне,

- стверджується як факт вчинення позивачем анти конкурентних дій, констатується як факт змова з рядом підприємств та вчинення корупційних дій зі службовими особами АМКУ та підкупу суддів,

- міститься пряма вказівка на позивача, є стверджувальними та констатують факти того, що позивач є особою, яка незаконно за допомогою різних компаній привласнила та легалізувала державні кошти для потреб Міністерства оборони України, а також стверджується як факт наявність кримінальної справи відносно позивача.

Таким чином, судом було встановлено, що поширена відповідачами у спірних публікаціях недостовірна інформація щодо позивача, викладена у стверджувальній формі.

Суддя С.Г. Музичко