Провадження № 2/204/5510/25
УХВАЛА

про направлення цивільної справи за підсудністю

25 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (у вигляді втраченого заробітку), завданої діями органів досудового розслідування та прокуратури, стягнення витрат на правову допомогу під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи, -

УСТАНОВИВ:

13 листопада 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» до Чечелівського районного суду м. Дніпра у інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся його представник адвокат Дьоміна Мирослава Володимирівна, з позовом до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, із вимогами про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (у вигляді втраченого заробітку), завданої діями органів досудового розслідування та прокуратури, стягнення витрат на правову допомогу під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи.

У позовній заяві зазначено, що в порядку ч. 4 ст. 28 ЦПК України позивачем обрано підсудність за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 2009570 від 14 листопада 2025 року, згідно якої відомості відносно позивача відсутні.

Для підтвердження зареєстрованого місця проживання позивача, з метою визначення підсудності справи, 14 листопада 2025 року судом зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання позивача.

19 грудня 2025 року у відповідь на вказаний запит від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на адресу суду надійшов лист, з якого вбачається, що згідно даних реєстру територіальної громади м. Дніпра, інформація про реєстрацію місця проживання позивача на території міста Дніпра відсутня.

Також з метою з`ясування актуального зареєстрованого місця проживання позивача та зважаючи на наявність у матеріалах справи відомостей про зареєстроване місце проживання позивача у с. Чаплинка, Петриківського району Дніпропетровської області, ухвалою суду від 16 грудня 2025 року було витребувано від Державної міграційної служби України та від Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області відомості про зареєстроване місце проживання або перебування позивача.

Згідно відповіді Чаплинського старостинського округу №1 Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України, позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 досліджуючи питання застосування переліку справ з альтернативною підсудністю закріпленого у статті 28 ЦПК України, а саме можливості пред`являти позов також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача вказав на те, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання (перебування), фактичне місце проживання (перебування) фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання (справа № 554/7669/21).

24 грудня 2025 року представником позивача адвокатом Дьоміною М.В. на адресу суду направлено клопотання, відповідно до якого просила долучити до матеріалів справи копію акту ОСББ «Робоча-24А» від 22 грудня 2025 року про підтвердження фактичного місця проживання позивача у АДРЕСА_1 , при цьому також посилаючись на правову позицію, яку висловив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20 серпня 2024 року у справі №727/9734/23.

У відповідній справі предметом розгляду Верховного Суду стало застосування норм статей 12 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у яких визначено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

У той же час вказані обставини не є релевантними обставинам даної справи, оскільки статтями 12, 14 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено окремий процесуальний порядок звернення громадянина із заявою про відшкодування шкоди, яка має бути розглянута у місячний термін з дня звернення, та за результатами розгляду якої має бути винесена постанова (ухвала). Вимоги щодо змісту такої ухвали на момент прийняття вказаних норм Закону з 1996 року визначались спільним Наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України, яким було затверджено Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41. Відповідно до зазначеного порядку, у випадку якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії проводив суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Натомість у даній справі позивач ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою, відповідно процесуальний порядок її розгляду та підсудність мають визначатись відповідно до вимог ЦПК України, зокрема ч. 4 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно правової позиції Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21, нормами ст. 28 ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання (перебування), фактичне місце проживання (перебування) фізичної особи не має правового значення (справа № 554/7669/21).

Вказаний висновок не суперечить та не спростовується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 серпня 2024 року у справі №727/9734/23, на яку посилається представник позивача, тим більше що у вказаній постанові Верховний Суд прямо зазначив, що Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не встановлені спеціальні правила підсудності у вказаній категорії справ.

На застосування до даної категорії справ саме правил підсудності, визначених частиною четвертою статті 28 ЦПК України, згідно з якою підсудність цієї категорії справ має визначатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, Верховний Суд вказував неодноразово, зокрема у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 489/4481/18, від 27 січня 2020 року у справі № 759/2707/18.

Таким чином, враховуючи, що місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно суд не вбачає правових підстав для обрання позивачем підсудності за його фактичним місцем проживання на території Чечелівського району м. Дніпра, й відповідно застосування норми ч. 4 ст. 28 ЦПК України, про що просить позивач у позовній заяві.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що даний позов не підсудний Чечелівському районному суду м. Дніпра.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Враховуючи, що за змістом клопотання від 24 грудня 2025 року позивач вказує на важливість фактору наближеності суду до місця його фактичного проживання у м. Дніпрі, як одну з підстав обрання підсудності, та оскільки позовну заяву подано до декількох відповідачів, зокрема Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20а; ) та Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38; ), зважаючи що згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які знаходяться в різних місцях, можуть бути пред`явлені за місцезнаходженням одного з них, відповідно враховуючи вищевикладене, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (у вигляді втраченого заробітку), завданої діями органів досудового розслідування та прокуратури, стягнення витрат на правову допомогу під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи, мають бути направлені для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Дніпра, як територіально більш наближеного до місця проживання позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38; ), Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20а; ), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ), про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (у вигляді втраченого заробітку), завданої діями органів досудового розслідування та прокуратури, стягнення витрат на правову допомогу під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи передати для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Дніпра (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 57).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя