ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9051/25

Провадження № 22-ц/820/2692/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року у складі судді Продана Б.Г. у цивільній справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 49 133 грн. 80 коп. заборгованості за комунальні послуги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 18 червня 2025 року, ОСОБА_1 19 листопада 2025 року подала апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для сплати 4 542 грн. судового збору або надання відповідних доказів для вирішення питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, а також для подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення.

08 грудня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій апелянтка посилалась, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки вона тривалий час хворіла та перебувала на лікарняному, а тому не мала можливості вчасно звернутись до свого представника та подати апеляційну скаргу, на підтвердження своїх доводів, апелянтка надала довідки з електронної системи охорони здоров`я, а саме, медичні висновки про тимчасову непрацездатність від 04.03.2025, 12.03.2025, 13.03.2025, 10.04.2025, 08.05.2025, 06.06.2025, 22.10.2025, 28.10.2025, 06.11.2025, та 13.11.2025, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікарняному в період з 03.03.2025 року по 30.06.2025 року та з 22.10.2025 року по 13.11.2025 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги продовжено, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що надані докази є недостатніми для вирішення питання для поновлення строку, оскільки ОСОБА_1 надала докази перебування на лікарняному в період з 03.03.2025 року по 30.06.2025 року та з 22.10.2025 року по 13.11.2025 року, а інших доказів перебування на лікарняному в період з 01 липня 2025 року по 21 жовтня 2025 року апелянтка не надала.

На виконання вимог ухвали суду, 22 грудня 2025 року на адресу Хмельницького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 з додатками, в якій апелянтка посилалась на ті ж обставини які вказані в її попередньому клопотанні про поновлення строку, і яким судом апеляційної інстанції надано відповідної правової оцінки, та визнано їх неповажними для поновлення строку.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянтки, якими обґрунтовується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини йог пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом статті 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Тож поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі № 926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі № 904/3541/15).

Отже, скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку.

Апелянтом заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року, яке обґрунтоване тим, що апелянтка тривалий час хворіла та перебувала на лікарняному, а тому не мала можливості вчасно звернутися до свого адвоката та подати апеляційну скаргу.

В матеріалах справи міститься заява представника Баб`як О.І. від 18 червня 2025 про отримання копії рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року.

Копію вищевказаного рішення представник ОСОБА_1 адвокат Кримчак Олександр Анатолійович, за своєю заявою, отримав 30 червня 2025 року, про що свідчить відповідна відмітка на обкладинці справи, що відповідно до ст. 272 ЦПК України є врученням стороні.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, у розумінні частини 1 статті 354 ЦПК України, було 30 липня 2025 року.

Як встановлено судом, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року, повний текст якого виготовлено 23 червня 2025 року, набрало законної сили 23 липня 2025 року, при цьому, апелянтка звернулась до Хмельницького апеляційного суду з апеляційною скаргою 19 листопада 2025 року, таким чином пропущений строк на апеляційне оскарження перевищує 3 місяці з моменту ознайомлення представником апелянтки з оскаржуваним судовим рішенням, який отримав судове рішення 30 червня 2025 року, про що свідчить відповідна відмітка на обкладинці справи.

До клопотання про поновлення строку від 22 грудня 2025 року, Баб`як О.І. додала витяги з наказів про надання частини щорічної основної відпустки від 11 липня 2025 року, 24 вересня 2025 року та 20 листопада 2025 року, крім того апелянтка надала довідку з електронної системи охорони здоров`я, а саме, медичний висновок про тимчасову непрацездатність від 14.11.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікарняному в період з 14.11.2025 року по 20.11.2025. А також довідку від 10.10.2025 року, з якої вбачається, що неповнолітня дочка ОСОБА_1 хворіла з 30.09.2025 року по 10.10.2025 року.

Однак, надані докази не дають достатніх підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки з моменту отримання представником апелянтки з оскаржуваним рішенням пройшло понад 3 місяці, а апелянткою не надано доказів які унеможливлювали звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в межах тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, в період з 30 червня 2025 року по 30 липня 2025 року.

Отже враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки обставини, наведені для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії»).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Приписами частини 4 статті 357 ЦПК України регламентовано, що у тому разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У відповідності до пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 127,357,358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова