Справа № 2-3279/11
Провадження № 6/761/793/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданн і в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена заява, в якій заявник просить:

замінити сторону стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» на його правонаступника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.12.2011 року у справі №2-2379/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

визнати поважними причини пропуску та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.12.2011 року у справі №2-2379/11 відносно боржника ОСОБА_3 до виконання;

видати виконавчий лист на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.12.2011 року у справі №2-2379/11 відносно боржника ОСОБА_3 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» суму в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості, 1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заявник зазначає, що на виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи та відкриті ВП НОМЕР_2, №НОМЕР_1.

При цьому, в заяві зазначено, що 02.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ІнвестХаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL2N79275_266ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,15) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» (, адреса: 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування: 03056, м. Київ, пров. Ковальський,19, оф.115) з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заячвник в заяві зазначила, що 10.03.2021 року ОСОБА_2 сплатив на користь ТОВ «ФК «ІнвестХаус» 168 000,00 грн.

Цього ж дня між ТОВ «ФК «ІнвестХаус» та ТОВ «Інкомфінанс» укладено договір факторингу №126-10-03/21 за яким право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008, перейшло до ТОВ «Інкомфінанс».

І в цей же день був укладений між ТОВ «Інкомфінанс» та ОСОБА_4 договір про відступлення права вимоги за яким до заявника перейшло вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008.

Як зазначає заявник, у неї як кредитора існує вимога щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

А тому, оскільки до заявника перейшло право вимоги, у відповідності до положень ст.442 ЦПК України має бути замінено сторону стягувача.

При укладенні договору представники ТОВ «Інкомфінанс» повідомили про відсутність виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 . Вжиті за період з березня 2021 року по серпень 2025 року заходи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не дали жодного результату. Наразі за відсутності дубліката виконавчого листа заявник позбавлена можливості стягнути заборгованість з ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки виконавчий лист щодо ОСОБА_3 втрачено, строк на пред`явлення до примусового виконання рішення пропущено з поважних причин - обмеження які вводились у зв`язку з карантином та воєнним станом, а тому є підстави для задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, до суду пояснення чи заперечення на заяву не надійшли.

Тому суд вважає за можливе, відповідно до положень ЦПК України, розглядати справу без участі осіб, що не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» суму в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості, 1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вказаного рішення 26.11.2013 року Шевченківський районний суд м. Києва видав стягувачу виконавчі листи.

В межах розгляду даної заяви суд з`ясовує обставини щодо виконання рішення щодо боржника ОСОБА_3 . Як зазначила заявник, вона має претензії щодо сплати боргу лише до неї. А тому в межах даного провадження питання примусового виконання рішення суду ОСОБА_2 судом не з`ясовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач пред`являв виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_3 до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження ВП №НОМЕР_1, яке було відкрито Дніпровським РВ ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві 12.05.2016 року відносно боржника ОСОБА_3 , станом на 10.08.2020 року - завершено. Підстави завершення суду не відомі.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.07.2014 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року скасовано та постановлено нову наступного змісту: Заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поновлено Публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк "Надра" пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-3279/11 виданих 26.11.2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.12.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" заборгованості за кредитним договором на загальну суму 39 335.63 дол. США, що еквівалентно 310 369.92 грн. та 1700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на ІТЗ розглядусправи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL2N79275_266ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008, перейшло до ТОВ «ФК «ІнвестХаус».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,15) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» (, адреса: 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування: 03056, м. Київ, пров. Ковальський,19, оф.115) з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набрала законної сили.

В квітні 2021 року ТОВ «ФК «ІнвестХаус» зверталось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника у справі №2-3279/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

Як зазначено в ухвалі, з листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.02.2021 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого 26.11.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 . 22.06.2017 року на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В той же час, суду не надано доказів що після повернення 22.06.2017 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_3 пред`являвся до примусового виконання.

Автоматизована система виконавчих проваджень не містить інформації щодо примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 .

При зверненні до суду із заявою заявник зазначала, що за договором факторингу №126-10-03/21 від 10.03.2021 року до ТОВ «Інкомфінанс» перейшло право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008.

В той же час заявник не надала доказів, що на виконання вимог п.1.3, 3.2 Договору, грошові кошти були перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ІнвестХаус».

А тому суд позбавлений можливості встановити, що дійсно до ТОВ «Інкомфінанс» перейшло право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008.

Крім того, при зверненні до суду із заявою ОСОБА_1 зазначила, що вона на підставі Договору про відступлення права вимоги від 10.03.2021 року набула право вимоги до ОСОБА_3 за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008.

Однак на виконання п.2.1 (абзац 3) Договору від 10.03.2021 року заявник не надала докази переходу права вимоги до Первинного кредитора (в даному випадку до ТОВ «Інкомфінанс»), сплати ціни договору (суду не було надано відповідних платіжних документів). А тому суд позбавлений можливості встановити, що до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008.

Статтями 129, 129-1 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №2-3279/11 ухвалено 08.12.2011 року.

За приписами чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України «Про виконавче провадження» станом на 08.12.2011 року виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом одного року. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Жодних доказів, що виконавчі листи щодо ОСОБА_3 були пред`явлені до виконання після 22.06.2017 року не надано.

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у випадку, коли суд має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Надавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Пропуск процесуального строку в процесуальному праві це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

На час звернення заявника із даною заявою строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений.

На обґрунтування вимоги про поновлення строку заявник зазначила, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-3279/11 не виконане боржником ОСОБА_3 ..

Жодної поважної обставини, яка б завадила як первісному кредитору - банку так і подальшим пред`явити виконавчий документ до виконання протягом встановленого законом строку, заявником не вказано.

Суд, при вирішенні зазначеної справи, також бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України» від 16 лютого 2017 року, в якому зазначено, що ігноруючи усі надані стягувачу законом права, як стороні виконавчого провадження, стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

За таких умов, за відсутності доказів, що можуть свідчити про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128).

На підставі викладеного, заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 22.06.2018 року.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви стягувача та видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявник звернувся з даною заявою після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та останній не поновлено судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Н.Г. Притула