Справа № 643/9743/25
Провадження № 2-др/643/60/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025

23 грудня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Наталі Валеріївни, заінтересована особа ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Наталі Валеріївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

16.10.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Наталі Валеріївни, заінтересована особа ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 643/9743/25.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду з огляду на наступне.

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Наталі Валеріївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 07.10.2025 по цивільній справі за позовною заявою Салтівського районного суду міста Харкова, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2563,00 грн, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 17.06.2025, і до досягнення дитиною повноліття, а також суму судового збору в розмірі 1 211,20 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

16.10.2025 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Н.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 643/9743/25 про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 633,60 грн. До заяви додано платіжну інструкцію, повноваження адвоката та докази належності рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 07.10.2025 судом не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом із тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, суд вважає, що вказівку у ч. 8 ст. 141 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти, що подання такої заяви можливе на будь-якій стадії розгляду справи по суті, але до переходу до стадії ухвалення судового рішення. Подання такої заяви необхідне для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Так, у тексті позовної заяви зазначено, що «На момент звернення до суду з даним позовом вартість (сума гонорару) правової допомоги складає 3 633,60 грн. Розмір витрат на професійну правничу допомогу буде додатково підтверджуватись відповідними документами, які будуть подаватися Позивачем у 5-денний строк з дня ухвалення судового рішення.».

Також, у п. 2 прохальної частини позовної заяви зазначено, таке: «Судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, просимо покласти на Відповідача. Позивачка робить цим заяву, що докази понесення нею судових витрат будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення.».

Отже, у розумінні ч. 8 ст. 141 ЦПК України, стороною позивачки зроблено відповідну заяву.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат та ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання, а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України й тоді, коли докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду вже після закінчення встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, строку.

Заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивачки заявлено у самій позовній заяві.

Між тим, документи, які підтверджують понесені витрати, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Міщенко Н.В. подала до суду 16.10.2025, тобто після закінчення п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

При цьому заяву про те, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, стороною позивачки було зроблено.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи не звільняє сторону від обов`язку надавати докази, в тому числі на підтвердження витрат на правничу допомогу, у встановленому законом порядку, або зробити про це заяву відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення розгляду справи.

Враховуючи зазначене вище, а також беручи до уваги те, що позивачкою та її представником не дотримано положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, наявні підстави для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Н.В., заінтересована особа ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 27.04.2022 у справі № 295/14777/20 (провадження № 61-21045св21).

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 12, 141, 270, 258-261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міщенко Наталі Валеріївни, заінтересована особа ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова