05.12.2025 Єдиний унікальний номер 205/1641/20
Єдиний унікальний номер 205/1641/20
Провадження № 6/205/426/25
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», заінтересована особа ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року, позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 28 633 гривень 62 коп., а також судовий збір у розмірі 1 401 грн. 53 коп., а всього 30 035 грн. 15 коп.

З метою виконання заочного рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 11 січня 2021 року було видано виконавчий лист.

18 листопада 2025 року ТОВ «Капіталресурс» через систему «Електронний суд» направило до суду заяву про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа № 205/1641/20, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку зареєстровано судом 25 березня 2025 року. Свою заяву обґрунтував тим, що на виконанні у виконавчій службі перебував виконавчий лист № 205/1641/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором та судового збору. Постановою державного виконавця від 22 червня 2021 року виконавче провадження було завершено і виконавчий лист повернутий стягувачеві. 22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, за умовами якого до заявника перейшло право вимоги до ОСОБА_1 . Станом на теперішній час до заявника оригінал виконавчого листа не надходив, відкритих проваджень про стягнення із боржника коштів на підставі виконавчого листа немає. Просили замінити стягувача у виконавчому листі № 205/1641/20, виданому Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 11 січня 2021 року, з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» та видати дублікат виконавчого листа. У своїй заяві до суду заяву просили розглядати за відсутності представника заявника.

Матеріали заяви у провадження судді канцелярією суду передані 26 листопада 2025 року.

На підставі ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, найменування Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було змінено на Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Заінтересовані особи АТ КБ «ПриватБанк» та Другий Правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїх представників у судове засідання не направили, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки судові не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши матеріали поданої заяви, дослідивши та оцінивши додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

16 червня 2020 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року, позов задоволено частково і стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2018 року по простроченому тілу кредиту у розмірі 28 633 грн. 62 коп., а також судовий збір у розмірі 1 401 грн. 53 коп., а всього 30 035 грн. 15 коп., у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року, судом на заяву АТ КБ «ПриватБанк» 11 січня 2021 року було направлено виконавчий лист № 205/1641/20, який було отримано банком.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 червня 2021 року повернуто виконавчий документ стягувачеві.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «Капіталресурс» укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до умов якого до заявника перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2018 року.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

На підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи і заявою про заміну стягувача приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 124, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Заявник як на підставу своєї заяви в частині заміни стягувача посилається на факт придбання права вимоги на підставі договору факторингу, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2018 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року, стягнуто заборгованість за простроченим тілом кредиту та видано виконавчий лист, який виконавцем було повернуто стягувачеві АТ КБ «ПриватБанк». В постанові державного виконавця зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до стягнення до 22 червня 2024 року, станом на теперішній час на виконанні виконавчий лист не перебуває.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час видачі виконавчого документа по цивільній справі за позовом АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки для пред`явлення до виконання судових рішень встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Даний Закон втратив чинність через три місяці з дня набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на той факт, що у Перехідних положеннях ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що до припинення або скасування воєнного сану в Україні, визначені ЗУ «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тому строк пред`явлення виконавчого листа не вважається пропущеним, оскільки ані Перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження», ані Прикінцеві положення ЦПК України не містять відповідних приписів.

При цьому, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачеві дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, купуючи кредитний портфель, заявник повинен був усвідомлювати ризики, пов`язані, у тому числі, з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За таких обставин, заява в частині заміни стягувача задоволенню не підлягає.

Стосовно видачі дубліката виконавчого листа, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правові висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від яких не вбачала підстав для відступу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

Враховуючи вищевикладене, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт перебування виконавчого документа на виконанні, чи переривання строку його пред`явлення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Оскільки ТОВ «Капіталресурс» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у задоволенні заяви про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: