Справа № 953/8507/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Зуба Г.А.

за участю секретаря Кулікової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Листопад Надії Андріївни, до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що нараховані у зв`язку з виконанням виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Харкова від 13.12.2017 року № 640/16774/16-ц виконавче провадження №56065990 у розмірі 12164,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2009 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 25% усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2009 року, до досягнення повноліття. Згідно виконавчого листа № 2-2784/09 від 20 жовтня 2009 року виданого Київським районним судом м. Харкова ухвалено постанову Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №15986815 про примусове стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 . В подальшому, ОСОБА_2 отримала довідку-розрахунок про заборгованість згідно виконавчого листа №2-2784/09 від 20.10.2009 року та звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 29125 грн.20 коп. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова 27 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено та видано виконавчий лист по справі 640/16774/16-ц, провадження 2/640/3603/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 29125 грн. 20 коп. 28 березня 2018 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Токарь Ксенією Миколаївною ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №56065990 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 29125 грн. 20 коп. Зазначає, що у зв?язку з відкриттям нового провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 з 28 березня 2018 року відбувалося подвійне стягнення аліментів на користь доньки позивача. Посилається на те, що заборгованість по аліментам які вже стягуються на підставі рішення суду повинні стягуватися в межах виконавчого провадження при виконанні рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 березня 2009 року. 24.07.2024 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ухвалено постанову про арешт коштів ОСОБА_1 для забезпечення виконання рішення суду про стягнення заборгованості по аліментам. В травні 2025 року після ретельного підрахунку сплачених коштів ОСОБА_4 було встановлено, що він повністю виконав свої обов?язки по утриманню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . Згідно постанови від 18 червня 2025 року ухвалено про закінчення виконавчого провадження за виконавчим провадженням №15986815 за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова від 20 березня 2009 року, а тому на цей час є необ?єктивною вимога про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по несплаті аліментів по виконавчому провадженню №56065990 від 13.12.2017 року, та є незаконною і постанова про арешт коштів ОСОБА_1 . Представник позивача зазначає, що подвійне відкриття виконавчого провадження є порушенням норм чинного законодавства, посилаючись на Постанову ВС у справі № 761/43598/21 від 10.08.2024.

Викладене вище, стало підставою звернення до суду.

15.082025 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.

29.08.2025 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 29.08.2025.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

01.10.2025 до суду від представника третьої особи надійшли пояснення, в яких державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції зазначає, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 56065990 з примусового виконання виконавчого листа № 640/16774/16-ц, виданого 13.12.2017 Київським районним судом м. Харкова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 29 125,20 грн. 28.03.2018 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56065990 з ідентифікатором доступу: В30ГБГ263Б98. Станом на 01.10.2025 залишок заборгованості за вище зазначеним документом складає 12 164,79 грн. Крім того, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 15986815 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2784/09/09 від 20.10.2009, виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, починаючи з 20.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку по виконавчому провадженню № 15986815 від 07.05.2025 за вих. № 43061 заборгованість зі сплати аліментів станом на 06.10.2018 (повноліття дитини) складала 10 673,21 грн. 18.06.2025 на рахунок обліку депозитних сум відділу надійшли кошти в сумі, достатній для погашення боргу по аліментам станом на повноліття дитини 10 674,00 грн. та штрафу зі сплати аліментів, накладеного державним виконавцем в розмірі 9803,00 грн. 18.06.2025 державним виконавцем здійснено розподіл та підготовлено розпорядження для перерахування вказаних коштів стягувачці ОСОБА_2 . З огляду зазначеного та з урахуванням повноліття дитини, 18.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження як фактично виконаного, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

20.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що в позовній заяві не наведено жодного посилання на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Крім того, вважає необгрунтованими посилання позивача на Постанову ВС у справі № 761/43598/21 від 10.08.2024, оскільки предмет даної справи стосувався не звільнення від нарахованої заборгованості по аліментах, а про порядок стягнення такої заборгованості, а на момент винесення рішення від 27.12.2016 існувала інша судова практика.

04.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, просить позов задовольнити, не погоджуючись із відзивом представника відповідачки, посилаючись на Постанову ВС у справі № 761/43598/21 від 10.08.2024, відповідно до якої стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає та за наявності спору, суд може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має має бути стягнута в межах виконавчого провадження провадження при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потрібно.

17.11.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача вважає позицію позивача необгрунтованою, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. 02.12.2025 до суду надійшла заява, в якій представник позивача просить судове засідання проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник третьої особи просила розгляд справи провести без участі представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2009 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 25% усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2009 року, до досягнення повноліття.

На підставі виконавчого листа № 2-2784/09 від 20 жовтня 2009 року, виданого Київським районним судом м. Харкова, Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №15986815.

В подальшому ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 29125, 20 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 29125, 20 грн.

На підставі виконавчого листа № 640/16774/16-ц виданого 13.12.2017 Київським районним судом м. Харкова, про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 29125, 20 грн. відкрито виконавче провадження № 56065990.

Як зазначено державним виконавцем, згідно довідки-розрахунку по виконавчому провадженню № 15986815 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 06.10.2018 (повноліття дитини) складала 10 673,21 грн.

18.06.2025 на рахунок обліку депозитних сум відділу надійшли кошти в сумі, достатній для погашення боргу по аліментам станом на повноліття дитини 10 674,00 грн. та штрафу зі сплати аліментів, накладеного державним виконавцем в розмірі 9803,00 грн.

18.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 15986815 як фактично виконаного, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 01.10.2025 залишок заборгованості у виконавчому провадженні № 56065990 складає 12 164,79 грн.

При цьому, постановою державного виконавця від 24.07.2024 в межах виконавчого провадження № 56065990 накладено арешт на грошові/електронні гроші ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Положеннями ст.27 Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Відповідно до п.22 ППВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року суд, у випадках передбачених ст.197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Відповідний правовий висновок викладено у постанові КЦС ВС від 22.01.2020 року у справі №691/1497/18 (№61-15013св19).

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 15986815 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2784/09/09 від 20.10.2009, виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, починаючи з 20.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

18.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження як фактично виконаного, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 29125, 20 грн.

На підставі виконавчого листа № 640/16774/16-ц виданого 13.12.2017 Київським районним судом м. Харкова, про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 29125, 20 грн. відкрито виконавче провадження № 56065990.

Позивач просив захистити його права, як платника аліментів, звільнивши його від сплати заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 56065990, посилаючись на висновки, викладені у Постанові ВС у справі № 761/43598/21 від 10.08.2024, відповідно до якої стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає та за наявності спору, суд може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має має бути стягнута в межах виконавчого провадження провадження при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потрібно, та оскільки виконавче провадження № 15986815 закінчено, вимога про стягнення заборгованості є необгрунтованою.

Однак, як встановлено судом, заборгованість від якої просить позивач його звільнити, стягується в іншому виконавчому провадженні, а саме № 56065990, за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016, яке набуло законної сили, а відповідно до норм ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження та/або дії державного виконавця оскаржувались суду не надано.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 1 та 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, в позовній заяві не наведено посилань на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Крім того, суд вважає необгрунтованими посилання позивача на Постанову ВС у справі № 761/43598/21 від 10.08.2024, оскільки предмет даної справи стосувався не звільнення від нарахованої заборгованості по аліментах, а про порядок стягнення такої заборгованості.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок позивача.

Керуючись ст. 197 СК України, ст.ст.263-265ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Листопад Надії Андріївни, до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментах відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, , місцезнаходження за адресою: м. Полтава, пров. Стешенка, буд.6.

Повний текст рішення складено 18.12.2025

СУДДЯ: Г.А. Зуб