Провадження № 2-др/127/169/25
17.12.2025 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В. В.,
за участі секретаря Бойчук Я. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, заяву представника відповідача за прервісним, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та заяву представника позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом Старого М. М., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ грошового зобов`язання подружжя,-
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ грошового зобов`язання подружжя.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2005 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Здійснено поділ майна, квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 994 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ грошового зобов`язання подружжя - задоволено. Визнано кошти, позичені ОСОБА_4 на підставі договору позики від 07.09.2020 року, укладеного між нею та ОСОБА_5 такими, що витрачені в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 618 108 (шістсот вісімнадцять тисяч сто вісім) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 181 (шість тисяч сто вісімдесят одна) гривня 08 копійок.
05.12.2025 року представник відповідача за прервісним, позивача за зустрічним позовом- адвокат Країло С. В. звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат понесених нею при сплаті за професійну правничу допомогу.
08.12.2025 року представник позивача за прервісним, відповідача за зустрічним позовом - адвокат Старий М. М. звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат понесених на професійну правничу допомогу.
Представник позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом -адвокат Старий М. М. у судове засідння не з`явився з невідомих суду причин.
Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом - адвокат Країло С. В. у судове засідання не з`явився, в заяві просив справу розглядати у його відсутності, свою заяву підтримав, просив суд її задоволити.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Здійснено поділ майна, квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 994 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ грошового зобов`язання подружжя - задоволено. Визнано кошти, позичені ОСОБА_4 на підставі договору позики від 07.09.2020 року, укладеного між нею та ОСОБА_5 такими, що витрачені в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 618 108 (шістсот вісімнадцять тисяч сто вісім) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 181 (шість тисяч сто вісімдесят одна) гривня 08 копійок.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - адвокат Країло С. В. просив суд його заяву про ухвалення судом додаткового рішення задоволити.
Представник позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом - адвокат Старий М. М. просив його заяву про стягнення додаткових витрат задовольнити.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При розгляді заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що між ОСОБА_3 та адвокатом Країло С. В., 30.04.2025 року укладено договір №28/25 про надання правничої допомоги. Відповідно до умов договору, а саме п.п. 3.1 вбачається, що сторони домовились, що розмір плати за надання правової допомоги, складає 20 000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції №198 від 05.05.2025 р. ОСОБА_3 сплатила адвокату Країло С. В., 20 000 грн., відповідно до договору про надання правничої допомоги.
Тому, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 гривень є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю і від позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надходило до суду заперечень щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Щодо заяви представника позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом - адвоката Старого М. М. суд зазначає наступне.
При розгляді заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, судом установлено, що між ОСОБА_2 та адвокатом Старим М. М., 20.05.2024 року укладено договір №1 про надання правничої допомоги. Відповідно до витягу з договору про надання вправничої допомоги від 02.12.2024 року вбачається, що сторони домовились, що розмір плати за надання правової допомоги, яка обумовлена в договорі, складає 2 500 грн. за 1 годину надання правничої допомоги. Актом №1 від 02.12.2024 року про приймання-передачі правої допомоги до договору про надання привової допомоги від 20.05.2024 року зазначено, що адвокатом Старим М. М. витрачено 12 год. на підготовку та участь в судових засіданнях даної справи, тому загальний розмір витрат складає 30 000 грн. Оплата здійснювалась двома платежами по 15 000 грн., що підтверджується квитанціями від 01.04.2025 року та від 02.12.2025 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн., є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено повністю і від відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , не надходило до суду заперечень щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 263-265, 270, 273 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30 000 (тридцять тисяч) гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення виготовлено 17.12.2025 року.
Суддя: