Справа № 531/2108/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участі секретаря судових засідань Дуб В.І.

представника заявника адвокат Конюшко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року у справі №531/2108/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адкокат Конюшко Д.Б. 27.11.2025 року звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2025 у справі №531/2108/25, та справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Заяву обґрунтовує тим, що 17.11.2025 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив заочне рішення у справі №531/2108/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 1125-8066 від 13.12.2022р.

Що стосується заперечення проти позовних вимог та доказів на яких вони ґрунтуються, вважають, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено обставин на які посилається позивач у позові, зокрема, фактичного надання позивачем відповідачу у борг суми кредиту (перерахування на картку), тобто виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Копія укладеного кредитного договору, копія листа АТ КБ "Приватбанк", копія довідки ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", не є достовірними, належними, та у своїй сукупності достатніми на підтвердження факту виконання позивачем своїх обов?язків за кредитними договором, оскільки не містять повної інформації про погоджений сторонами у кредитному договорі номер платіжного засобу, на який потрібно було перерахувати суму кредиту, а також не містить повної інформації про номер платіжного засобу на який було перераховано суму кредиту. Саме виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відкритий споживачу.

Позивач у справі, звертаючись до суду із даними позовними вимогам не надав суду відповідного доказу, а надана позивачем довідка про перерахування суми кредиту відповідачу, та лист АТ "КБ "Приватбанк", що адресований ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" не містить повної інформації щодо відкритого банком відповідачу рахунку та не містить інформації про зарахування таких коштів саме на його рахунок. Зазначенні номера картки не може бути таким доказом, оскільки не містить повної інформації щодо видавника такої картки та його користувача.

З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

Доводи Позивача про те, що кредитні кошти були перераховані відповідно до умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів, на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача, не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Інші аргументи позивача не доводять самі по собі факту надання позивачем ТОВ "Укр Кредит Фінанс" кредитних коштів відповідачу. Таким чином, слід дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту та процентів з відповідача на користь позивача.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано копію Договору № 1125-8066 від 13.12.2022 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 . З матеріалів справи неможливо встановити того факту, що саме ОСОБА_1 були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Будь-які належні докази, в тому числі оригінали електронних доказів з метою доведення вказаних обставин позивачем разом із позовною заявою не подано.

З урахуванням вищевикладеного, Позивачем не надано жодних доказів, які належним чином підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом ОСОБА_1 або за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч. ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Щодо обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду Відповідач фактично не отримувала судової повістки щодо дати, часу та місця судового засідання. Незважаючи на викладені в заочному рішенні відомості про їхнє направлення, інформація про судове засідання до відповідача не надходила, що унеможливило своєчасне ознайомлення з повідомленням та належну участь у судовому розгляді.

В судовому засіданні представник з аявника (відповідача) ОСОБА_1 адвокат Конюшко Д.Б. заяву про перегляд заочного рішення підтримав, обгрунтування навів аналогічні викладеним у заяві. Просив заяву задовольнити, скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року у справі №531/2108/25 та призначити справу до судового розгляду.

Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не забезпечило явки в судове засідання повноважного представника, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду до суду не надходило.

Заслухавши думку представника відповідача, враховуючи вимоги ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача.

Суд, заслухавши обгрунтування представника відповідача щодо заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи №531/2108/25, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2025 у цивільній справі № 531/2108/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код , місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за договором №1125-8066 від 13.12.2022 року станом на 05.08.2025 року, в розмірі 17 650 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 00 копійок. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 копійок.

З матеріалів справи слідує що вказане заочне рішення не набрало законної сили.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідачем ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Конюшко Д.Б. до суду 27.11.2025, через систему «Електронний суд» подано заяву про перегляд заочного рішення, тобто в межах строку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

У своїй заяві представник заявника посилається в тому числі і на те, що про розгляд даної справи (судове засідання) відповідач не був повідомленим належним чином.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Також на вказаний у позовній заяві номер телефону та електронну адресу відповідача судом направлялися судові виклики та повідомлення, підтвердження про доставку яких наявні в матеріалах справи.

Окрім того слід зазначити, що в матеріалах справи наявні заяви повноважного представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Конюшко Д.Б., який діє на підставі ордеру серія АВ №1243218 від 23.10.2025 про вступ у справу як представника від 23.10.2025, дані якого 28.10.2025 внесено до системи та надано доступ до матеріалів електронної справи №531/2108/25, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного документу. Також, представник відповідача 03.11.2025 подавав до суду через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість та надання можливості повноцінно реалізувати свої процесуальні права на подання заяв та повідомити про дату наступного судового засідання. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд відкладено та повідомлено усіх учасників справи, в тому числі і представника відповідача через зареєстрований електронний кабінет.

Водночас, до даної заяви про перегляд заочного рішення не додано жодних доказів поважності причин неявки відповідача в судові засідання, які призначалися судом у даній справі.

Окрім цього, стороною заявника у заяві про перегляд заочного рішення не наведено та не додано на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення (а саме заперечення відповідачем щодо позовних вимог, посилань на відсутність доказів укладення та виконання умов договору, заперечень суми заборгованості, стягнення відсотків, комісії, та ін.) є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Водночас, лише самі заперечення відповідача щодо позовних вимог, укладення договору, отримання кредиту, розміру заборгованості та її наявності в іншому розмірі, без будь-яких підтверджень, на переконання суду не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування ухваленого рішення суду, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів щодо поважності причин неявки в судові засідання та доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 247, 284-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року у справі №531/2108/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило