Провадження № 2/761/7977/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Яцишина А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про визнання дій протиправними, відповідно до змісту якої позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» спрямовані на задоволення свої кредиторських вимог за кредитним договором №101/ФВ/07 від 27.09.2007 шляхом першочергового звернення стягнення на предмет іпотеки (згідно Договору іпотеки від 27.09.2007 року) за відсутності попереднього задоволення таких кредиторських вимог шляхом звернення стягнення на майно боржника за кредитним договором №101/ФВ/07 від 27.09.2007 ОСОБА_2 , оскільки такі дії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» суперечать вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в частині встановленого законом порядку щодо черговості стягнення з боржника та іпотекодавця.

2) визнати, що недотримання Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» встановленого порядку черговості стягнення з боржника та іпотекодавця, визначеного ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки визначений Договором іпотеки від 27.09.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. До суду надійшла заява сторони позивача про розгляд справи без участі

При цьому, згідно ч. 1-3 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, серед іншого, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

В свою чергу, згідно з п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, з наведеного вбачається, що дана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі коли відповідач (боржник) на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо юридичних осіб, які припинені до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу та відсутність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо, серед іншого, настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Судом встановлено, що згідно відповіді №2082551 від 03.12.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», , припинено з 02.10.2020 на підставі ДР припинення ЮО в результаті ліквідації, номер запису: 128000175.

Згідно ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

Як зазначено у частині першій статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

На підставі пунктів 1, 2, 3 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» (згідно з частиною четвертою статті 110 ЦК України).

Відповідно до частини сьомої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У частині четвертій статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що у день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 456/1154/20 від 11 вересня 2023 року зроблено висновок, що аналіз законодавчих норм свідчить про те, що Законом України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації.

Подібні висновки, викладено в постановах Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 334/8020/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 334/401/14, від 25 лютого 2021 року у справі № 333/4351/18, від 02 червня 2022 року у справі № 908/1174/17, від 19 жовтня 2022 року у справі № 161/8815/13-ц, від 10 травня 2023 року у справі № 442/8065/21.

Таким чином, відповідач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» припинено 02.10.2020 року, а позивач звернувся до суду із вказаним позовом 12.06.2025, провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 30.06.2025. Таким чином, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» після припинення зазначеної юридичної особи.

З огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, а також враховуючи те, що відповідач юридична особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» припинена в результаті ліквідації, а отже і припинена її цивільна правоздатність та дієздатність, а також враховуючи відсутність правонаступників у відповідача, тому спірні правовідносини, які виникли між позивачем та вказаним відповідачем не допускають правонаступництва, у зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що провадження у вказаній справі - підлягає закриттю.

Таким чином, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про визнання дій протиправними, - підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 259, 260, 354 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про визнання дій протиправними, - закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено: 03.12.2025.

Суддя: