УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 564/2604/25

провадження № 61-15012ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кухарчук Анною Юріївною, на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2025 року та постанову Рівненськогоапеляційного суду від 30 жовтня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Рівненськогоапеляційного суду

від 30 жовтня 2025 року, заяву задоволено частково.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

Заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь який-спосіб спілкуватися з нею;

Заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В частині заборони ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.

30 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук А. Ю. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2025 року та постанову Рівненськогоапеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 12-1 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до вимог зазначеної норми закону судовий збір за подання заяви про видачу обмежувального припису не сплачують особи, які звертаються із заявою про видачу обмежувального припису. Особи відносно яких судом видається обмежувальний припис не звільнені від сплати судового збору в таких справах.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові

від 30 червня 2021 року в справі № 299/3692/19, а також в ухвалах

від 22 серпня 2019 року у справі № 753/7157/19, від 10 серпня 2020 року у справі № 308/41/20.

У касаційній скарзі представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджує копіями відповідних посвідчень.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження№ 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук А. Ю. оскаржує судове рішення у справі за заявою про видачу обмежувального припису.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень не встановлено, що вказана справа стосується захисту прав позивачів з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявників саме, як учасників бойових дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана фізичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі

3028 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги на оскаржене судове рішення становить 1211, 20 грн (3028 грн х 0,2) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кухарчук Анною Юріївною, на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська