справа №732/1828/25
провадження № 2/732/716/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (адреса: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» через свого директора Гедзь Ольгу Віталіївну звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просила стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за договором кредиту № 8359138 у розмірі 8074,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1729,00 грн сума заборгованості за процентами, 345,00 грн сума заборгованості за комісією та 4000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Також ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.

Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 06 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

21.11.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача Ткаченко Ю. О. подала заяву про закриття провадження у справі. У поданій заяві представник позивача зазначила, що заборгованість за кредитним договором, яка була заявлена до стягнення у позовній заяві, погашена відповідачкою у повному обсязі і наразі спір між сторонами відсутній. Також у поданій заяві представник позивача просила стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за адресою місця її реєстрації відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1974911 від 05.11.2025: АДРЕСА_2 (а. с. 57). Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 23.12.2025 отримано адресатом (а. с. 89).

Від відповідачки відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням неявки сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву представника позивача, з`ясувавши позицію відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Суд закриває провадження у справі за відсутності предмета спору у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, а також у випадку, коли спір врегульовано самими сторонами після звернення з позовом, за умови подання доказів такого врегулювання.

Частиною 2 статті 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи наведені положення законодавства та досліджені матеріали справи, суд доходить висновку, що провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, підлягає закриттю.

Суд роз`яснює позивачу, що згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тобто правовою підставою для закриття провадження у справі повинен бути п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивача у поданій заяві просила закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, мотивуючи заяву тим, що заборгованість за кредитним договором, яка була заявлена до стягнення позовною заявою, погашена відповідачкою у повному обсязі і наразі спір між сторонами відсутній. Тобто, звертаючись до суду із заявою про закриття провадження саме у зв`язку з відсутністю предмета спору, представник позивача визначила правову підставу закриття провадження у справі як відсутність предмета спору, а не відмовилась від позову у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідачкою, що є самостійною підставою для закриття провадження у справі.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Відтак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним судових витрат.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 199/9188/16-ц, провадження № 61-12504св20, в якій зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій не врахували положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) є, відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України, підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Враховуючи те, що представник позивача подала заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу судових витрат в разі закриття провадження в справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), та оскільки позивач від позову не відмовлявся і такі витрати виникли в порядку реалізації позивачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання позову до суду та представництво інтересів в суді, суд вважає, що правові підстави для стягнення з відповідачки ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Водночас суд зазначає, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №579941432.1 від 31.10.2025.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому судовий збір у розмірі 2422,40 грн, підлягає поверненню позивачу «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, статями 142, 256, 247, 259-260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про стягнення із ОСОБА_1 судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, сплачений згідно із платіжною інструкцією №579941432.1 від 31.10.2025.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Копію ухвали про закриття провадження у справі направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена і підписана 23.12.2025.

Суддя А. О. Бойко