Провадження № 2-з/643/100/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали заяви адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ

Адвокат Лисенко А.О. (представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 23.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 6645, про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» (відповідач) заборгованості за кредитним договором № Z75.00505.004136075 від 26.07.2018 в загальному розмірі 290195,29 грн.

Крім того, представником позивача одночасно з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вирішуючи питання щодо підсудності заяви про забезпечення позову Салтівському районному суду міста Харкова, суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Таким чином, підсудність заяви про забезпечення позову є похідною від підсудності позовної заяви та визначається за правилами підсудності позову.

Суд в ухвалі від 17.12.2025 дійшов висновку щодо непідсудності позову Салтівському районному суду міста Харкова з огляду на таке.

Позивач в обґрунтування подання позову за зареєстрованим місцем проживання позивача посилався на приписи ч. 5 ст. 28 ЦПК України, згідно з якими позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Крім того, позивач в обґрунтування подання позову за зареєстрованим місцем проживання позивача посилався також на приписи ч. 12 ст. 28 ЦПК України, згідно з якими позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання, та приписи ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Місцем реєстрації та проживання позивача в позовній заяві зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними відповіді № 2138454 від 17.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач була зареєстрована за вищевказаною адресою з 22.10.2020 по 23.10.2021. Інших актуальних даних щодо зареєстрованого місця проживання позивача довідка не містить. Згідно з даними довідки про реєстрацію місця проживання особи з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 17.12.2025, відомості щодо позивача у вказаному реєстрі відсутні.

Таким чином, станом на час пред`явлення позову зазначена позивачем адреса не є її зареєстрованим місцем проживання чи перебування, оскільки позивач знята з реєстрації за вказаною адресою ще в 2021 році.

Разом з тим, як вбачається з відповіді № 2141615 від 17.12.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, позивач з 30.04.2022 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до адміністративнотериторіального поділу Харківської області відноситься до Харківського району Харківської області та, відповідно, територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

Таким чином, єдиним актуальним зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача є Харківський район Харківської області.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 виснував, що «згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції мав виконати вимоги частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідачів до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя».

З висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, викладених в постанові від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22, вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, місце проживання певної особи, за адресою якого вона зареєстрована (взята на облік) як внутрішньо переміщена особа, в розумінні положень цивільного процесуального законодавства є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування вказаної особи, виходячи з якого визначається підсудність відповідної справи.

За таких обставин суд констатує, що станом на час пред`явлення позову останнім за часом та єдиним актуальним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивача є адреса її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на території Харківського району Харківської області, яка підсудна Харківському районному суду Харківської області.

Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України доказів того, що на території Салтівського району міста Харкова знаходиться місце проживання, перебування, роботи позивача або місцезнаходження її майна, матеріали позову не містять.

При цьому суд звертає увагу, що представник позивача визначив підсудність справи за зареєстрованим місцем проживання позивача, яке, як встановлено судом, знаходиться на території Харківського району Харківської області.

Ураховуючи наведене, суд ухвалою від 17.12.20205 передав справу (позовну заяву) на розгляд Харківському районному суду Харківської області - за зареєстрованим у встановленому законом порядку актуальним місцем проживання (перебування) позивача, виходячи з якого визначається підсудність даної справи згідно з вимогами ч. 5, ч. 12 ст. 28 ЦПК України, релевантною практикою Верховного Суду та волевиявленням представника позивача.

Зважаючи на вищенаведене, заява про забезпечення позову непідсудна Салтівському районному суду міста Харкова, оскільки її підсудність визначається підсудністю позовної заяви, яка непідсудна Салтівському районному суду міста Харкова та передана на розгляд Харківському районному суду Харківської області.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи наведене, суд передає заяву про забезпечення позову за підсудністю на розгляд Харківському районному суду Харківської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Цивільну справу за заявою адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про захист прав споживачів - передати на розгляд Харківському районному суду Харківської області (вулиця Сковороди, 18, Покотилівка, Харківська область, 62458).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов