УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 750/5671/25

провадження № 61-15588ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кручек Ольга Олександрівна, на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 червня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства

«АТП-2528» Чернігівської міської ради, Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі - ТОВ «Енера Чернігів»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України»), Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі - КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради), Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради (далі - КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради), Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі - АТ «Облтеплокомуненерго»), Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради (далі - КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради), у якому просив:

- зобов`язати ТОВ «Енера Чернігів» здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_1 за електроенергію квартири АДРЕСА_1 на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування квартирою, який був визначений заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 березня 2024 року у справі № 750/18610/23, при цьому розділити оплату за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, при різних лічильниках - відповідно до показів лічильника кожного співвласника;

- зобов`язати:

ГК «Нафтогаз» здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_2 за газ,

ЧФ ТОВ «Газорозподільчі мережі України» здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_3 за послуги з розподілу газу,

КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_4 за водопостачання та водовідведення,

КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_5 за вивіз побутових відходів - квартири

АДРЕСА_1 кожен постачальник на два окремих особових рахунка

у відповідності з порядком користування квартирою, який був визначений заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 березня 2024 року

у справі № 750/18610/23, при цьому розділити оплату - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць,

а при наявності лічильників - за їх показами пропорційно до часток кожного співвласника;

- зобов`язати:

АТ «Облтеплокомуненерго» здійснити поділ особового рахунку

НОМЕР_6 за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

КП «ЖЕК-10» здійснити поділ особового рахунку НОМЕР_7 за утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується кожен співвласник;

- закріпити один особовий рахунок на площу 26,0 кв. м + 12,28 кв. м

(5/9 частки) = 38,28 кв. м (з яких 21,3 кв. м житлова площа) за ним, другий особовий рахунок на площу 17,0 кв. м + 9,82 (4/9 частки) кв. м = 26,82 кв. м (з яких 17,0 кв. м житлова площа) за ОСОБА_2 ;

- звільнити його від обов`язку сплатити комунальні послуги за: електроенергію, газ, послуги з розподілу газу, водопостачання та водовідведення, вивіз

побутових відходів, послуги з гарячого водопостачання за квартиру

АДРЕСА_1 до 11 червня 2024 року, тобто з дати його фактичного вселення до квартири.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 червня

2025 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду

від 10 листопада 2025 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кручек О. О., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 червня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада

2025 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 червня 2025 року

та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року

і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду

в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок

і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої

та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Частина третя статті 389 ЦПК України визначає випадки, за яких рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню, а саме не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду

в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ,

які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані

із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Додатково у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України конкретизовано випадки, за яких касаційне провадження має бути відкрите попри те, що справу визнано малозначною.

Такими випадками, зокрема, є наявність у касаційній скарзі питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а»); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б»); значний суспільний інтерес або винятковість її значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в»); віднесення судом першої інстанції справи до категорії малозначних помилково (підпункт «г»).

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу

їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У цій справі предметом позову є вимога про захист прав споживачів, а саме зобов`язання здійснити певні дії.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема

й про відмову в відкритті провадження) в справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України представником заявника у касаційній скарзі не наведено.

Верховний Суд зауважує, що зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі на рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням статусу Верховного Суду, в деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, так як розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Такий висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію

та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують

на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право

або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких

її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після

їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення

у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною

та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez

de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року, § 36).

Оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кручек О. О., оскаржив судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 274, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кручек Ольга Олександрівна,

на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 червня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства

з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська