Справа № 487/8406/25
Провадження № 2/487/3922/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Лагоди А.А.,

за участю секретаря судового засідання Мамчур К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення часток та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 сторона позивача звернулись через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом. Просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна, а саме 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в МБТІ за реєстровим номером 18277 від 01.03.2000р та визнати за кожним з них право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 15.01.1997 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на житло, а саме: 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстроване в МБТІ за реєстровим номером 18277 від 01.03.2000. Як зазначено в свідоцтві про право власності на житло від 01.03.2000, сторонам - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить вищезазначена квартира, яка приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно, спадкоємцем якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2017 року є її син ОСОБА_5 , в тому числі з урахуванням 1/5 частки майна, від якого відмовився на його користь син померлої ОСОБА_4 , в тому числі з урахуванням 1/5 частки майна, від якого відмовився на його користь син померлої ОСОБА_5 , в тому числі з урахуванням 1/5 частки майна, від якого відмовився на його користь син померлої ОСОБА_3 , в тому числі з урахуванням 1/5 частки майна, від якого відмовився на його користь чоловік померлої ОСОБА_2 . Спадщина, на яку ОСОБА_5 видано свідоцтво, складається з 2 /6 часток квартири АДРЕСА_1 , з яких 1/6 частка належала спадкодавиці на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право

власності на житло, видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстроване в МБТІ за реєстровим номером 18277 від 01.03.2000р ; а 1/6 частка цієї квартири належала ОСОБА_7 , матері спадкодавиці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була її донька ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_5 належить 2/6 частки даної квартири. При цьому, при видачі стороні свідоцтва про спадщину за законом нотаріус виходив з рівності часток співвласників спірної квартири, а значить підстав для відступлення від рівності часток при визначенні їх в праві спільної сумісної власності під час розгляду даної справи не вбачається, угода про визначення часток з іншими співвласниками не укладалася. В результаті поділу спільної сумісної власності сторонам: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 належить по 1/6 частки (4/6) квартири кожному, а на підставі свідоцтва про спадщину стороні - ОСОБА_5 - належить 2/6 частки, що відповідає положенням чинного законодавства та в цілому дорівнює 1/1. Виходячи з поділу, визначеному нотаріусом, частки кожного співвласника: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності приватизації були рівними, по 1/6 частки кожному власнику. Наразі укласти угоду про визначення часток співвласників не є можливим, оскільки співвласник ОСОБА_5 проживає в росії (нотаріуси в Україні не надають послуг громадянам росії та відмовляють у посвідченні угод, за якими стороною є громадянин або юридична особа РФ з 2022 року через воєнні дії (Постанова КМУ № 164 від 28.02.2022, Постанова КМУ № 187 від 03.03.2022), а інший ОСОБА_4 з 2010 року мешкає в Польщі і немає наміру приїздити до України, то визначення часток можливе лише за рішенням суду. Оціночна вартість квартири АДРЕСА_1 складає 908 210 гривень, за такого вартість 1/6 частки складає 163 368,33 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків.

07.11.2025 до суду від сторони позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява на усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2025 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу по суті до розгляду.

16.12.2025 від КП «МБТІ» надійшов лист №31393/40.02/40/020/25 від 01.12.2025 в якому повідомляється, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1994, зареєстрованого в КП «МБТІ» 15.03.2000 НОМЕР_1 .

Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі в письмовому провадженні та згідно якої просить задовольнити позов.

Від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі в письмовому провадженні та згідно яких визнають позов.

Відповідач ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлено належними чином, про причини неявки суду не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.01.1994 Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду було видано Свідоцтво про право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 де співвласниками були зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яке зареєстровано в ММБТІ 01.03.2000 за реєстраційним №18277.

При оформленні та видачі свідоцтва про право власності не було визначено за частки у праві спільної сумісної власності за кожним окремо у вигляді часток, тобто житлова квартира належала визначеним особам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 04.12.1971 серії НОМЕР_2 між ОСОБА_2 , 1948р.н., та ОСОБА_9 , 1950р.н., укладено 04.12.1971 шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 25.08.1972 серії НОМЕР_3 батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 04.12.1971 серії НОМЕР_2 батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 29.06.1977 серії НОМЕР_4 батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 23.05.1987 серії НОМЕР_5 батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (жінка позивача) померла, у зв`язку із чим відкрилась спадщина на частину майна у вищезазначеній житловій квартирі (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2017 зареєстрованого в реєстрі за №1373 зазначено, що ОСОБА_5 , 1972р.н., успадкував майно померлої ОСОБА_6 , у зв`язку із відмовою на його користь 1/5 частки майна сина померлої ОСОБА_4 , у зв`язку із відмовою на його користь 1/5 частки майна сина померлої ОСОБА_5 , у зв`язку із відмовою на його користь 1/5 частки майна сина померлої ОСОБА_3 , у зв`язку із відмовою на його користь 1/5 частки майна чоловіка померлої ОСОБА_2 , що складається з 2/6 часток квартири АДРЕСА_2 , з яких 1/6 частка належала спадкодавці на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 15.01.1997, зареєстрованого ММБТІ 01.03.2000 за р.н. НОМЕР_7 , а 1/6 частка квартири належала ОСОБА_7 , матері спадкодавці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була її донька, ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Зазначена квартира чотирьохкімнатна, загальною площею 77.8кв.м., житловою площею 47,9кв.м.

За інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2017 №93368899 квартира чотирьохкімнатна за адресою АДРЕСА_3 (загальною площею 77.8кв.м., житловою площею 47,9кв.м), а саме 2/6 частки належить ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1373, виданий 01.08.2017, видавник приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов О.С.

Також судом встановлено, що КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 18.07.2017 повідомило ОСОБА_2 листом, що станом на 28.12.2012, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 15.01.1994, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в БТІ 01.03.2000 спільна сумісна власність.

КП «МБТІ» листом №31393/40.02/40/020/25 від 01.12.2025 повідомило суд, що станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1994, зареєстрованого в КП «МБТІ» 15.03.2000 НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що наразі укласти угоду про визначення часток співвласників не є можливим,

оскільки співвласник ОСОБА_5 проживає в росії ( нотаріуси в Україні не надають послуг громадянам рф та відмовляють у посвідченні угод, за якими стороною є громадянин або юридична особа РФ з 2022 року через воєнні дії (Постанова КМУ № 164 від 28.02.2022, Постанова КМУ № 187 від 03.03.2022); а інший ОСОБА_4 з 2010 мешкає в Польщі і немає наміру приїздити до України, то визначення часток можливе лише за рішенням суду.

Згідно технічного паспорту, нерухоме майно знаходиться на другому поверсі (поверховість не зазначена) та складається з чотирьох кімнат житловою площею 47,9 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 15,9 кв.м., 2-а кімната 11,5 кв.м., 3-а кімната 11,0 кв.м., 4-а кімната 9,5 кв.м., кухня площею 9,0 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., коридор площею 9,3 кв.м., коридор площею 4,5 кв.м., вбиральня площею 1,0 кв.м., вбудована шафа площею 0,6 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., лоджія площею 2,0 кв.м. Загальна площа квартири 77,8 кв.м.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, згідно ч. 4 ст. 41Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст.356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно,і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст.370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , складаються з 2/6 часток які належать ОСОБА_5 та із спільного сумісного майна 4/6 які не були визначені.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Вирішуючи питання, щодо позовних вимог про визначення часток, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено.

Згідно ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася в 1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення часток та визнання права власності задовольнити.

Здійснити поділ спільного сумісного майна, а саме 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в МБТІ за реєстровим номером 18277 від 01.03.2000.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 та припинити його право спільної сумісної власності;

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 та припинити його право спільної сумісної власності;

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 та припинити його право спільної сумісної власності;

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_10 , право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 та припинити його право спільної сумісної власності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: не відомий, адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя А.А. Лагода