Справа №345/5792/25
Провадження № 2/345/2679/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

08.12.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення розрахункових при звільненні з роботи та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

14.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» на його користь 90000,00 грн. розрахункових при звільненні з роботи, а також моральної шкоди в сумі 9 000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він працював на даному підприємстві з 1983 року на різних посадах, а останній час - на посаді головного технолога управління виробництва етилену і пропілену. З вересня 2023 року підприємство перестало вчасно виплачувати заробітну плату, але він продовжував працювати і виконувати свої посадові обов`язки до березня 2024 року. Проте 18.03.2024 був звільнений з роботи за власним бажанням згідно з ст.38 КЗпП України. На час його звільнення з роботи підприємство вже мало борг по заробітній платі з вересня 2023 року по день звільнення, сума боргу становить 90000,00 грн. Проте вищевказана виплата коштів, належних йому від відповідача при звільненні з роботи у вищевказаній сумі, проведена з ним не була взагалі. З цього приводу він звертався до відповідача, проте йому мотивували, що коштів на рахунках підприємства немає.

У зв`язку з тривалою невиплатою відповідачем заробітної плати за 2 роки по даний час, яка становила на дату звільнення 90000,00 грн., тобто порушення відповідачем конституційного права на оплату працю, внаслідок чого порушено звичний для нього уклад життя, йому було завдано моральні страждання, які виразилися в докладанні додаткових зусиль для утримання його та сім`ї. Адже заробітна плата була його основним і єдиним доходом. Він не мав можливості нормально утримувати свою сім`ю. Крім того, постійні звернення ходіння по інстанціях відповідача з вимогами виплати належних коштів, із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, також призвело до моральних страждань. Всі ці дії по вині відповідача вплинули на його моральний стан. Таким чином, враховуючи характер та обсяг його душевних і психічних страждань, яких зазнав, тяжкість вимушених змін у своєму житті, та зважаючи на вищевказані норми Закону, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, моральну шкоду оцінює у розмірі 9 000,00 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 18.11.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами було отримано особою за довіреністю, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач 18.11.2025 подав заяву з проханням здійснювати розгляд справи без його участі, просить задоволити позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані стороною позивача докази та встановивши на їх підставі фактичні обставини справи у відповідні їм правовідносини, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

ОСОБА_1 працював на підприємстві ТОВ «Карпатнафтохім» з 1983 року на різних посадах, а останній час на посаді головного технолога управління виробництва етилену і пропілену

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 18.03.2024 було звільнено з роботи за власним бажанням, згідно зі ст. 38 КЗпПУ на підставі наказу №112-к від 18.03.2024 .

Відповідно до довідки ТОВ «Карпатнафтохім» виданої ОСОБА_1 , вбачається, що сума заборгованості заробітної плати на дату звільнення 18.03.2024 становить 90000,00 грн.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Карпатнафтохім» щодо нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні ОСОБА_1 з роботи підтверджується належними, достовірними і допустимими доказами.

Позивач зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених, частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення працівника провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу (при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення).

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні,із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати,на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, а також на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Кодекс законів України про працю (ст.115) визначає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим із виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Водночас, невиплата з вини роботодавця заробітної плати є триваючим правопорушенням, яке припиняється фактичним погашенням заборгованості з оплати праці добровільно чи під впливом певних обставин (на вимогу третіх осіб). У будь-якому разі, за наявності боргу з оплати праці роботодавець повинен розрахуватися з працівником, який звільняється, в останній день існування між сторонами трудових правовідносин чи на вимогу працівника, який був відсутнім на роботі у день свого звільнення не пізніше наступного дня після пред`явлення вимоги про розрахунок.

Відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст.237-1 КЗпП України).

Обставини цієї справи підтверджують систематичне та грубе порушення відповідачем законодавства України про оплату праці стосовно позивача у цій справі, який втратив засоби до існування та змушений в судовому порядку захищати своє право на отримання вже зароблених коштів. Визначений у позові розмір моральної шкоди є співмірним ціні позову та відповідає вимогам розумності.

Оскільки позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з ТОВ «Карпатнафтохім». Крім того, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати на оплату послуг адвоката, які підтверджуються документально належними і достовірними доказами.

Керуючись ст. 258, 263-265, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (77306, Івано-Франківська область, м.Калуш, вул. Промислова, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 90 000,00 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також 9 000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнути із ТзОВ «Карпатнафтохім» на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. сплаченого судового збору при поданні позовної заяви та 4 800,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено та підписано 22.12.2025 враховуючи перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті з 16.12.2025 по 22.12.2025 .

Суддя