ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 496/5163/24
Провадження 2/521/1184/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання матеріали цивільної справи

позивач : ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення коштів

ціна позову : 70 590 грн. 97 коп.,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 15.05.2021 між сторонами укладений кредитний договір № 117243-КС-004.

Договір укладений в електронній формі на умовах строковості, зворотності, платності.

Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжна картка.

Відповідач фактично отримала кредитні кошти.

11.06.2021 між сторонами укладена додаткова угода 1 до кредитного договору № 117243-КС-004, якою збільшена сума кредиту, змінений строк кредиту, встановлений новий графік платежів.

Кредитні кошти за додатковою угодою отримані.

В досудовому порядку кошти, обумовлені договором, в порядку, погодженому сторонами, відповідачем не сплачені.

Заборгованість за спірним договором становить 70 590 грн. 97 коп.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути їх в судовому порядку.

Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження на свою користь судового збору 2422 грн. 40 коп., витрат на правничу допомогу.

Позивач в процесі розгляду позов підтримав.

Відповідач скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала, стверджуючи, що не була ознайомлена із умовами спірного кредитного договору, додаткової угоди. Договір в частині обумовлених сторонами відсотків містить ознаки недобросовісності кредитора, а нарахування комісії позивачем суперечить закону.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :

В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Правила укладання та підпису електронних договорів регулюються законодавством, яке забезпечує їх юридичну чинність та довіру між сторонами, зокрема, ЦК України, Законом України "Про електронний документ та електронний документообіг", Законом України "Про електронну комерцію".

Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Будь-який договір, передбачений ЦК України може мати електронну форму і необов`язково повинен бути створений у вигляді окремого електронного документа, допускається і спрощена форма (Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 524/5556/19).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг" ЕЦП використовується для забезпечення юридичної чинності електронних документів.

ЕЦП включає простий електронний підпис (ПЕЦП) згідно зі ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», підпис з використанням кваліфікованого сертифіката (КЕЦП) та підпис з використанням електронного цифрового печатки (ЕЦПіП).

Фактично електронний правочин є похідним від поняття правочину, тому до нього застосовуються ті ж умови дійсності, що і до правочинів, закріплені у статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 5 Закону України «Про електронну комерцію» передбачений «принцип однаковості юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством».

У справі № 524/5556/19 Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 звернув увагу на те, що електронний договір може бути укладеним не тільки у формі єдиного документа, підписаного кваліфікованим електронним підписом, але й шляхом обміну повідомленнями за допомогою засобів електронної комунікації.

Судом встановлено, що 15.05.2021 між сторонами укладений кредитний договір № 117243-КС-004.

Договір укладений в електронній формі на умовах строковості, зворотності, платності.

Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжна картка.

11.06.2021 між сторонами укладена додаткова угода 1 до кредитного договору № 117243-КС-004, якою збільшена сума кредиту, змінений строк кредиту, встановлений новий графік платежів.

Зі змісту договору вбачається, що умови укладання електронного договору дотримані, зокрема, наявна згода сторін, пропозиція та прийняття, інформаційна прозорість.

Інформація надана позичальнику з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію» відповідач мала можливість ознайомитися з умовами угоди перед її укладанням.

Умови договору є чіткими, зрозумілими та доступними для обох сторін.

Відповідач ознайомлена зі схемою кредитування, погодилась із нею.

Договір підписаний відповідачем, що свідчить про адаптування договору до потреб та фінансового стану останньої.

Підписавши спірний кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач отримала свій примірник електронного договору у формі, яка унеможливлює зміну його змісту та має можливість в будь-який час самостійно знайомитись з текстом укладеного спірного договору на сайті товариства в особистому кабінеті.

За ч. 6 статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Кредитні кошти фактично отримані відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями № 26952 від 15.04.2021, № 28990 від 11.06.2021.

Договір не оспорений.

Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком та становить 70 590 грн. 97 коп.

Обумовлені сторонами відсотки за кредитом не містять ознак недоброчесності.

Так, відповідачем не надано доказів на підтвердження, що позивач навмисно приховав інформацію про відсотки, явно завищив їх, застосував тиск чи погрози, схеми для обходу закону.

Умови сплати відсотків не можуть вважатись судом невигідними для позичальника, оскільки є чітко роз`ясненими відповідачу при укладені договору.

Умови кредитного договору не суперечать чинному законодавству, зокрема, принципу свободи договору.

Доказів, що кредитор мав на меті не повернення боргу, а отримання неправомірної вигоди, наприклад, через продаж кредиту третій особі за безцінь, а потім вимагання повною мірою, відповідачем суду не надано.

Схема "кредитор-колектор", за якою кредитор спочатку укладає договір з нереальними умовами, а потім продає борг колекторам, які починають агресивний тиск, відсутня.

Порушення позивачем процедури врегулювання заборгованості судом не встановлено.

Закон України «Про захист прав споживачів» після 10.06.2017 не містить вимог щодо незаконності стягнення банками комісійної винагороди.

Обумовлений сторонами розмір комісії вочевидь не приводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Розмір позовних вимог відповідачем не спростований, контр-розрахунок не наданий.

В порядку статті 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Всі умови договору: істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення (ст. 640 ЦК України) стають однаково обов?язковими для виконання сторонами.

В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Загальні вимоги щодо виконання зобов?язань, зокрема тих, що виникають з договорів, встановлені главою 48 ЦК України.

Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов?язків тягне наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, зокрема, стягнення поточної заборгованості, дострокове стягнення всієї суми заборгованості за договором, стягнення неустойки (штраф, пеня), тощо.

Відмова від договору (від виконання договору) можлива лише у випадках, передбачених самим договором або законом (ст. 651 ЦК України).

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, справа №2-383/2010).

Підстав для зменшення розміру нарахованих процентів як явно завищених і непропорційних наслідкам порушення з умов спірного кредитного договору не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, позов є доведеним позивачем.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», кредитну заборгованість 70 590 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», судові витрати :

-судовий збір 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 22.12.2025

22.12.25