Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5415/25
Номер провадження 2/299/1960/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Роман К.С., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 25.11.2024 року шлюб між сторонами розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.05.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Для матеріального забезпечення, розвитку дітей, освіти, забезпечення їх повноцінного харчування, організації відпочинку, виникла потреба у додаткових грошових коштах. З часу встановлення розміру аліментів у відповідача відбулися зміни матеріального стану, він працює, проте позивачці не відомо чи він працевлаштований офіційно. Оскільки відповідач є працездатною особою, позивачка просить змінити спосіб та розмір стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2018 р.н. та ОСОБА_4 , 2022 р.н., та стягувати такі у твердій грошовій сумі у розмірі 3196 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася. Однак, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що на даний час витрачає не меншу суму, яку просить стягувати з нього позивачка на утримання двох дітей, тому не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_2 . Просив завершити розгляд справи в письмовому провадженні, без його участі.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали позовної заяви, встановив наступні обставини справи.

Згідно із копією свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.2018 року, виданого Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Закарпатській області та серії НОМЕР_2 від 20.12.2022 року, виданого Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сторони мають двох спільних дітей, доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із копії рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2024 року у справі №299/3628/24, судом вирішено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.09.2017 року у Виноградівському РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Закарпатській області, актовий запис №186 розірвати. Стягувати з ОСОБА_1 , 1983 р.н., на користь ОСОБА_2 , 1995 р.н., аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , 2018 р.н. та ОСОБА_6 , 2022 р.н., у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.05.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи позовну заяву, суд керується наступним.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до норм СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 150 ч. 2, ст. 180 ч. 1). Ті обставини, що з плином часу потреби дитини зростають, витрати на її утримання, виховання, освіту тощо збільшуються, а також те, що майновий стан, інші обставини щодо платника аліментів, їх отримувача, дитини, які впливають на виплату грошового утримання, з часом змінюються, є загальнозрозумілими.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У 2025 році прожитковий мінімум на дитину в Україні складає: для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень.

Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дітей стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дітей, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дітей тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дітей. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дітей.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання двох дітей сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

В свою чергу, суд погоджується з твердженням позивача про зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, внаслідок чого витрати на утримання дитини значно збільшуються, дані обставини є загальновизнаними.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, позов підлягає до часткового задоволення, а розмір та спосіб стягуваних аліментів дійсно підлягає зміні: із частки від доходу платника на тверду грошову суму в розмірі по 3196 гривень на кожну дитину.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Вирішуючи питання про початок стягнення збільшеного розміру аліментів, суд виходить з того, що аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 25.11.2024 року, а предметом судового розгляду є зміна способі та розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1211,20 гривень, які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст.141ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

На підставі викладеного, керуючись ст.180-184, 191, 192 СК України, ст.12, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2024 року у справі №299/3628/24 на користь ОСОБА_2 , на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень, щомісячно, на кожну дитину, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийДочинець С. І.