справа 278/4974/25
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа розгляд якої відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом із тим, від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження в цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування його у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. У обґрунтування заявленого відповідач повідомив, що із липня 2024 року він є військовослужбовцем Збройних Сил України, а тому бажає скористатися своїм процесуальним правом та зупини провадження в цій справі до моменту припимнення його перебування у складі Збройних Сил України.

Дослідивши матеріали клопотання судом установлено, що ОСОБА_1 із 21 липня 2024 року перебуває на військовій службі військової частини НОМЕР_1 . Зазначене підтверджується довідкою цієї частини форми 5 від 01 жовтня 2025 року № 379 (а.с. 34).

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у раз перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року по справі № 754/947/22 виснувано, що, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд. Норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Також Велика Палата Верховного Суду вказує, що коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який триває і досі.

Разом із тим, позивач є військовослужбовцем Збройних сил України і висловив своє бажання зупинити провадження у цій справі, а тому із огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 12 листопада 2025 року по справі № 754/947/22, вчинення цієї процесуальної дії є не правом, а обов`язком суду.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 22 грудня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький