провадження № 4-с/208/41/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши в залі судогово засідання у м. Кам`янське матеріали скарги представника скаржника адвоката Медведєвої Ліни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника у виконавчому провадженні адвокат Медведєва Ліна Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Заводського районного суду міста Кам`янського зі скаргою до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії.

В ході розгляду справи представником заявника - адвокатом Медведєвою Л.В. подано уточнену скаргу, в якій вона просить суд:

- зобов`язати уповноважених осіб Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти обтяження № 11438380 від 28.07.2011 року з майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що скаржник ОСОБА_1 звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але в ході видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом була видана інформаційна довідка, з якої вбачається обтяження всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та є перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В ході з`ясування причини накладення арешту, встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.04.2011 року по справі № 2-675/11 було задоволено позов ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» та стягнуто заборгованість за кредитом з ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного рішення суду, Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 28342070 та накладено обтяження № 11438380 та № 11562314 у вигляді арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

12.02.2014 року державним виконавцем Мельничук Г.ВВ. виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним погашенням заборгованості, однак накладені арешти на майно боржника не зняті.

З метою зняття арештів з майна боржника вона зверталася до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), однак, як вбачається з уточненої скарги, державною виконавчою службою знято лише одне обтяження, а саме за № 11562314 від 01.09.2011 року, однак обтяження № 11438380 від 28.07.2011 року виконавцями не знято, оскільки не можливо встановити, з яких саме підстав накладено дане обтяження.

Таким чином, ОСОБА_1 як власниця майна, позбавлена змоги розпоряджатися належним їй майном та оформити спадщину після смерті матері через наявність арешту на майно та відмову у знятті такого арешту, тому змушена звернутися для захисту своїх прав до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу від 21.08.2025 року справу № 208/10960/25 було розподілено в провадження судді Гречаній В.Г.

25.08.2025 року ухвалою судді Гречаної В.Г. було прийнято скаргу до розгляду та призначено до судового розгляду.

03.10.2025 року до суду від представника заінтересованої особи Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Астапової Ольги Володимирівни надійшов відзив на скаргу, з якого вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що станом на 07.08.2025 відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відділом наладений арешт за № 11438380., підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, б/н, 28.07.2011, Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. За номером обтяження 11562314 арешт було знято, про що письмово повідомлено Представника скаржника.

Обтяження за № 11438380 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, б/н, 28.07.2011, Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Однак у автоматизованій системі виконавчого провадження, а також у електронних документах Державного реєстру речових прав відсутні будь-які документи щодо накладення арешту на вищезазначене майно, у зв`язку з чим неможливо встановити з яких саме підстав накладено вищезазначене обтяження. Зняти арешт за обтяженням № 11438380 з майна ОСОБА_1 не представляється можливим, оскільки арешт з майна державним виконавцем може бути знято лише на підставі та в межах вимог, передбачених ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки не можливо встановити саме в рамках виконання якого саме виконавчого документу був накладений арешт на майно боржниці, у державного виконавця відсутні будь-які підстави для знання арешту з майна боржника.

Законодавством про виконавче провадження передбачено знання арешту з майна боржника, накладеного у виконавчому провадження: 1) виконавцем, 2) начальником відділу державної виконавчої служби, 3) судом.

Виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу до суду, який його видав (ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження). Також виконавець знімає арешт з майна у разі повернення виконавчого документу стягувану з підсав, передбачених п.а. 1,3,11 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документу стягувану встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (ч.4 ст. 40 Закону України «про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV. З майна боржника може бути знято за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Просить суд у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

11.11.2025 року представником скаржника адвокатом Медведєвою Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подано до суду заперечення на відзив, з якого слідує, що обтяження за № 11562314 від 01.09.2011 року знято відділом державної виконавчої служби, однак обтяження № 11438380 від 28.07.2011 року уповноваженою особою Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) не знято з посиланням на неможливість встановити в рамках виконання якого саме виконавчого документу та в рамках якого виконавчого провадження було накладено даний арешт. Однак не зняття даного арешту порушує права ОСОБА_3 на вільне володіння та розпорядження належним їй майном, а також позбавляє можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, яка залишилися після смерті її матері. Тому просить суд задовольнити скаргу та скасувати арешт з майна ОСОБА_1 , оскільки взагалі не відомо, в рамках виконання якого саме виконавчого документу та по якому виконавчому провадженню було накладено обтяження за № 11438380 від 28.07.2011 року.

Представник скаржника адвокат Медведєва Л.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності та відсутності скаржниці ОСОБА_1 . Заявлені уточнені вимоги за скаргою підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник державної виконавчої служби Астапова О.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, з урахуванням позиції, які викладені у відзиві на скаргу.

Відповідно до ч. 2ст.450 ЦПК України неявка сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 28.07.2011 року на майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28.07.2011 року, виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження 11438380.

Як вбачається з уточненої скарги представника скаржника адвоката Медведєвої Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та відзиву на скаргу від представника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) обтяження № 11562314 від 01.09.2011 року відділом державної виконавчої служби знято на підставі звернення ОСОБА_1 .

На момент розгляду скарги не знятим залишається обтяження № 11438380 від 28.07.2011 року, оскільки встановити безпосередньо в рамках виконання якого саме виконавчого документу та в якому саме виконавчому провадженні було накладено арешт не представляється можливим.

Отже, Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у зняті арешту з майна ОСОБА_1 за обтяженням № 11438380 від 28.07.2011 року відмовлено через відсутність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні номер якого не відомий суду діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року(далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.32 Закону №606-ХІV, одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ч.1 ст.52 Закону №606-ХІV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.57 Закону №606-ХІV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника.

Ст.60 Закону №606-ХІV визначені підстави для зняття арешту з майна боржника, яке відбувається за рішенням суду, державним виконавцем або постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби .

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно скаржника відділом державної виконавчої служби не вставновлено, а відтак не встановлено й саме в рамках якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт, а відповідно Інфорамції з Єдиного реєстру боржників, на час звернення з даною скаргою до суду, відносно ОСОБА_1 будь-які виконавчі провадження відсутні.

Якщо виконавче провадження було повернуто стягувачу без виконання, то відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно, пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, якою встановлено строк для пред`явлення виконавчих документів для виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Законом України «Про виконавче провадження» №606-ХІV питання щодо зняття арешту з майна боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішень, виключення записів з відповідних реєстрів, у разі повернення виконавчого документу стягувачу, врегульовано не було.

Згідно з ч.ч.1,2,4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, в діючій редакції та на момент звернення скаржника до виконавчої служби з заявою про скасування заходів примусового виконання рішення, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виконавча служба повідомила заявника про відсутність відкритого виконавчого провадження та неможливість встановити в рамках якого саме виконавчого провадження та якого саме виконавчого документу було накладено арешт на її майно за номером обтяження № 11438380 від 28.07.2011 року, однак зняти вказане обтяження з них відсутні будь-які підстави, передбачені нормами чинного законодавства.

Так, виходячи із норм діючого на момент виникнення правовідносин законодавства, а саме на момент можливого повернення виконавчого документа стягувачу, у державного виконавця були відсутні передбачені Законом №606-XIV підстави для зняття арешту з майна боржника, оскільки повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановленихстаттею 22 цього Закону.

Разом з тим, передбачені ст.ст.22,23 Закону України «Про виконавче провадежння» №606-ХІV строки для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання сплили та питання щодо їх поновлення стягувачем не ініціювалось. Виконавче провадження знищене за спливом строку зберігання.

Окрім того суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №2/0301/806/11. Правова позиція, викладена у вказаній постанові, спростовує доводи представника органу ДВС у частині того, щос суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення дій щодо зняття арешту з майна відповідача у спірному випадку.

Посилання представника суб`єкта оскарження на не можливість встановити в рамках якого саме виконавчого провадження та в рамках виконання якого виконавчого докменту було накладено обтяження, суд не бере до уваги, так як положення чинного законодавства не встановлюють, що вказані обставини звільняють виконавця, який допустив відповідне порушення закону, від обов`язку зняти арешт з майна у випадку закінчення виконавчого провадження.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконавче провадження закінчене і знищене за закінченням строку зберігання. Законодавством, яке діяло на момент накладення арешту на майно боржника та діючим законодавством не врегульований порядок скасування арешту майна боржника після закінчення виконавчого провадження, у разі спливу строку для повторного пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені положення діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення скарги, тому що відсутність відкритого виконавчого провадження та не можливість встановити в рамках виконання якого виконавчого документу було накладено обтяження на майно боржника свідчить про безпідставність продовження дії арешту майна боржника.

За таких обставин суд вважає за необхідне встановити зобов`язання для відповідного відділу державної виконавчої служби вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна скаржника, що в ефективний спосіб дозволить відновити право боржника на мирне володіння його майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.367,369,374,376,381,382 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника адвоката Медведєвої Ліни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна та заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 28.07.2011 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11438380 від 28.07.2011 року, реєстратор Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстицію України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя В.Г.Гречана