Провадження №2/748/1523/25
Єдиний унікальний № 748/3153/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення половини витрат на навчання повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь половину вартості навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 69200 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу із ОСОБА_1 у них народився син ОСОБА_3 , який на даний час продовжує навчання у Національному університеті «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка на платній основі. Вартість навчання згідно договору 138400 грн з 01.09.2025 по 30.06.2029 року. Позивач оплачує витрати самостійно, відповідач не бере участі в оплаті навчання дитини.

Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

04.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти позову, вказує, що сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що у загальному розмірі складає 1/2 його заробітної плати, його будинок зазнав пошкоджень внаслідок бойових дій, на відновлення якого необхідні значні кошти. Договір про надання платної освітьої послуги передбачає сплату за навчання посеместрово, частинами до 2029 року. Він працює за одним місцем роботи і його зарплатня є єдиним джерелом його доходу, а тому він не має змоги оплачувати додаткові витрати на дитину. За станом здоров`я він не має змоги влаштуватись на додаткову роботу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, вказуючи на відсутність можливості сплачувати аліменти та ще додатково витрати на навчання сина.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідки Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевчнка № 241 від 18.09.2025, ОСОБА_3 є студентом І курсу бакалаврату природно-математичного факультету денної форми навчння Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 за кошти фізичних та юридичних осіб (а.с.7).

Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти № Г-3/43 від 12.08.2025, фінансування навчання ОСОБА_3 здійснюється за кошти фізичних осіб (а.с.8-9).

Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, загальна вартість платної освітньої послуги за розрахунковий строк виконання освітньої програми для здобувачів вищої освіти становить 138400 грн (а.с. 10-11).

Згідно копії квитанції від 19.08.2025, ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_5 грн (а.с.12).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 24 лютого 2016 року у справі N 6-1296цс15.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі №766/12242/16-ц.

Отже, підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат у вигляді половини оплати за навчання сина відсутні.

Зважаючи на викладене вище, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення половини витрат на навчання повнолітнього сина відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 .

Суддя С. М. Майборода