Справа № 642/4321/25
Провадження № 2-др/642/29/25
22.12.25 Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Панової М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Моргун Ірини Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення у справі,
Заочним рішенням Холодногірського районного суду м.Харкова від 20.11.2025 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
24.11.2025 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 19 250 грн.
25.11.2025 судом прийнято до розгляду заяву представника відповідача.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник просила про розгляд заяви у їхню з позивачем відсутність.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду невідомо. Заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення до суду не надходило.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 3 ч.1 ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача.
Так, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, 1) витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як зазначено у ч.4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
При розгляді даної заяви суд також враховує практику Верховного Суду, а саме: що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний суд в постанові №275/150/22 від 13.03.2025 зробив висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу до заяви додано: Договір про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025 між адвокатом Моргун І.А. та ОСОБА_1 ; Акт про надані послуги за Договором про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025 (в якому наведено перелік наданих послуг та їх вартість); копії платіжних інструкцій: від 01.05.2025 на суму 3000 грн., платник ОСОБА_1 , отримувач адвокат Моргун І.А., призначення платежу «За договором про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025, рахунок №1», від 07.07.2025 на суму 12 000 грн., платник ОСОБА_1 , отримувач адвокат Моргун І.А., призначення платежу «За договором про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025, рахунок №2»; від 07.09.2025 на суму 1750 грн., платник ОСОБА_1 , отримувач адвокат Моргун І.А., призначення платежу «За договором про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025, рахунок №3»; від 20.11.2025 на суму 2500 грн., платник ОСОБА_1 , отримувач адвокат Моргун І.А., призначення платежу «За договором про надання правничої допомоги №16/25 від 30.04.2025, рахунок №4».
Враховуючи категорію справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також задоволення позову та відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що справедливим і співмірним буде стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 250 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 259, 270, 280, 289 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Моргун Ірини Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення (заочне) у справі №642/4321/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 19 250 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення додаткового рішення.
Повний текст судового рішення складено 22.12.2025.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .