Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1340/25

Номер провадження 2/348/914/25

19 грудня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

за участі секретаря судового засідання Бойчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Надвірнянська міська радапро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гураша М.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Надвірнянська міська радапро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позивач посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Звиняч Чортківського району Тернопільської області. 31 серпня 1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Після одруження змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Її чоловік ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області. Його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Мати чоловіка ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що належало їй на праві приватної власності, а саме: домоволодіння по АДРЕСА_1 , домоволодіння АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,1470 га по АДРЕСА_1 та грошові вклади в АТ «Ощадбанк».

На вказане спадкове майно претендували її діти, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є чоловіком позивачки та дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідачка по справі.

В процесі оформлення своїх прав на спадкове майно померлої ОСОБА_8 , спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійшли спільної домовленості про його реальний поділ між ними, про що уклали 11 лютого 2014 року нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна в такому порядку:

- на праві приватної власності ОСОБА_2 переходить домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1470 га по АДРЕСА_1 .

- на праві приватної власності її чоловікові ОСОБА_3 переходить домоволодіння АДРЕСА_1 та грошові вклади в АТ «Ощадбанк».

При цьому сторони в даному договорі зазначили, що спірного питання між спадкоємцями щодо розподілу спадщини не виникає. Незважаючи на те, що реальні частки спадкоємців у спадковому майні різні, сторони домовились про те, що цей договір укладається без грошової компенсації між ними. Всі витрати за складання та оформлення цього договору оплачує ОСОБА_2 .

Вказаний договір про поділ спадкового майна посвідчено 11 лютого 2014 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Войташек І.І. та зареєстровано в реєстрі за №2-111.

З довідки №02-14/183 від 11 лютого 2014 року виданою державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори Войташек І.І. встановлено, що в провадженні Надвірнянської районної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №572/2013 до майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцем домоволодіння АДРЕСА_1 та грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» належних померлій ОСОБА_8 є її син ОСОБА_3 на підставі статті 1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111. Одночасно нотаріус повідомляє про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який б підтверджував право власності померлої ОСОБА_8 на вище вказане домоволодіння.

Разом з тим, 11 лютого 2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст..1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері ОСОБА_8 1941 року народження, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках в банківській установі.

Чоловік позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 . Це домоволодіння померлий ОСОБА_3 успадкував за законом від матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно договору про поділ спадкового майна.

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом першої черги на належне йому спадкове майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , є вона ОСОБА_1 , як його дружина. Заповітного розпорядження чоловік не склав.

Вона в шестимісячний строк дня відкриття спадщини звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 . Приватний нотаріус Шушкевич С.М. завела спадкову справу за №155/2022 та у Спадковому реєстрі №69663430. Вона є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона також була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 .

17 квітня 2024 року вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Вказану спадщину він фактично прийняв від спадкодавця своєї матері ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак юридично не оформив свої спадкові права на неї.

Постановою від 17 квітня 2024 року за № 02-31/235 нотаріусом відмовлено у видачі вказаного Свідоцтва через відсутність у спадкодавця належно оформлених відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих документів, що підтверджують належність вказаного спадкового майна ОСОБА_3 .

З довідки за № 123 від 05 квітня 2024 року, виданої обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації встановлено, що спадкове домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 10 лютого 1987 року (момент здійснення технічної інвентаризації), має наступні технічні характеристики і до його складу входять: житловий будинок А 1940 року побудови загальною площею 37,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б 1940 року побудови площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площею 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

10 лютого 1987 року ОСОБА_8 . Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зроблено технічний паспорт на належне їй домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , однак своє право власності на нього нею так і не було зареєстровано по невідомих причинах.

З облікових карток з погосподарських книг починаючи з 1991 року по 2015 рік вбачається, що спадкове домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , аж до смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувалося за нею.Також в даних погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до типу «робітники».

Як випливає з виписки з погосподарської книги №1, яка наявна в Назавизівському старостинському окрузі Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області користувачем і власником домоволодіння по АДРЕСА_1 була ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою закріплений особовий рахунок № НОМЕР_1 . Житловий будинок в приватній власності об`єкта - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд для об`єкта з кодами 2,3,4. Рік побудови 1933. Загальна площа -36кв.м., житлова площа 25кв.м. За вказаним домоволодінням на праві користування рахується земельна ділянка площею 0,1500га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не приватизована.

Згідно звіту про експертну оцінку від 15 квітня 2025 року, проведеного експертом оцінювачем ОСОБА_9 ринкова вартість спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 93200 гривень 00 коп..

Просила визнати за нею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сараю Б площею 31,1кв.м., вбиральні В площею 1,0 кв.м, воріт №1 площею 5,0 кв.м, огорожі №2 площею 19,8 кв.м. Загальною вартістю 93200 гривень 00 копійок.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просили визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сараю Б площею 31,1кв.м., вбиральні В площею 1,0 кв.м, воріт №1 площею 5,0 кв.м, огорожі №2 площею 19,8 кв.м. Загальною вартістю 93200 гривень 00 копійок.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що її чоловік після смерті спадкодавця прийняв спадщину та разом із відповідачем у нотаріуса уклав договір про поділ спадкового майна. За умовами зазначеного договору чоловікові позивачки у спадщину перейшов житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 . Разом з тим, у період з 2014 року по 2022 рік спадкові права на вказане майно ним оформлені не були.

Позивачка зазначила, що за вказаною адресою вона разом із сім`єю фактично проживала протягом близько двадцяти років, починаючи з 1988 року, а в подальшому її сім`я проживала за іншою адресою - по АДРЕСА_2 . У спірному будинку до дня своєї смерті проживала мати її чоловіка ОСОБА_8 ..

У зв`язку зі смертю чоловіка позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок у АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після його смерті. Про усні домовленості її чоловіка та відповідача про передачу останній будинку їй невідомо.

Представник відповідача Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від представника поступила заява в якій просить справу слухати в відсутності, відзиву на заяву не поступало.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов не визнала.

Суду пояснила, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3 , у 1980-х роках було передано їх бабусі безоплатно, після чого за вказаною адресою проживала вся родина.

У подальшому відповідач одружилася та разом із чоловіком збудувала житловий будинок по АДРЕСА_4 на земельній ділянці, яка належала її матері ОСОБА_8 , де вони проживають до теперішнього часу. Позивачка ОСОБА_1 разом із її братом ОСОБА_3 проживали за іншою адресою по АДРЕСА_2 .

Її чоловік, як учасник бойових дій в Афганістані, відмовився від отримання квартири з метою надання родині позивачки земельної ділянки, на якій у подальшому за кошти її родини було збудовано житловий будинок по АДРЕСА_2 . Зазначений будинок належав її чоловікові, а згодом був подарований її братові ОСОБА_10 , яким нині користується позивачка.

У спірному будинку по АДРЕСА_3 проживала лише мати ОСОБА_8 , яку вона доглядала. За власні кошти здійснювала ремонт будинку після аварії, а також організувала та оплатила поховання матері. Згодом їй стало відомо, що мати склала заповіт на онука (сина ОСОБА_11 ), який відмовився від прийняття спадщини. Після цього вона разом із братом ОСОБА_12 уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого вона отримала земельну ділянку та житловий будинок, а брат спірний будинок по АДРЕСА_3 та грошовий вклад. Разом з тим між нею та братом існувала усна домовленість, що він віддасть їй спірний будинок за 2000 доларів США, оскільки саме вона доглядала матір, здійснювала поховання та несла витрати, пов`язані з поминальними заходами.

Заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спірний будинок по АДРЕСА_3 , оскільки вона передавала його братові, а не його дружині. Зазначила, що будинок по АДРЕСА_3 та її будинок по АДРЕСА_4 мають спільний город і раніше знаходилися на одній земельній ділянці. Після смерті матері у спірному будинку ніхто не проживав. Будинок має для неї особисту цінність як місце її народження.

Письмових домовленостей із братом укладено не було, заповіт на її користь він не складав. Вважає неможливим визнання права власності за позивачкою також з огляду на наявні розбіжності щодо земельної ділянки. Задоволення позову вважає несправедливим з моральної точки зору. У зв`язку з цим просить суд вирішити спір таким чином, щоб вона могла сплатити грошові кошти за спірний будинок, а позивачка відмовилась від претензій на нього на її користь.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2025 відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Звиняч Чортківського району Тернопільської області, про що 20 листопада 1965 року виконавчим комітетом Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільське області, відповідний запис за №31, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

31 серпня 1986 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , про що 31.08.1986 року виконавчим комітетом Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зроблено відповідний запис за №8, що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу. Після одруження позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Чоловік позивача ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що 28 жовтня 1963 року виконавчим комітетом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківське області, складено відповідний актовий запис № 53, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження. Батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Тобто він є рідним братом відповідача ОСОБА_14 (а.с. 11).

Мати ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 24 липня 2013 року у виконавчому комітеті Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією повторно свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності, а саме: домоволодіння по АДРЕСА_1 ; домоволодіння АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,1470 га по АДРЕСА_1 та грошові вклади в АТ «Ощадбанк».

Спадкоємцем спадкового майна за заповітом був онук спадкодавця ОСОБА_15 , який заявою від 15.11.2013 відмовився від спадщини (а.с.72,81,82).

Після відмови спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини спадкоємцями вказаного спадкового майна стали спадкоємці за законом діти померлої: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8

11 лютого 2014 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Войташек І.І. затверджено договір про поділ спадкового майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Згідно договору на праві приватної власності ОСОБА_2 переходить домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1470 га по АДРЕСА_1 . На праві приватної власності ОСОБА_3 переходить домоволодіння АДРЕСА_1 та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». При цьому сторони в даному договорі зазначили, що спірного питання між спадкоємцями щодо розподілу спадщини не виникає. Незважаючи на те, що реальні частки спадкоємців у спадковому майні різні, сторони домовились про те, що цей договір укладається без грошової компенсації між ними. Всі витрати за складання та оформлення цього договору оплачує ОСОБА_2 . Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за №2-111. (а.с. 13).

З довідки за №02-14/183 від 11 лютого 2014 року державного нотаріуса Надвірнянської районної нотаріальної контори Войташек І.І., встановлено, що в провадженні Надвірнянської районної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №572/2013 до майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцем домоволодіння АДРЕСА_1 та грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» належних померлій ОСОБА_8 є її син ОСОБА_3 на підставі статті 1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111. Одночасно нотаріус повідомляє про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який б підтверджував право власності померлої ОСОБА_8 на вище вказане домоволодіння (а.с. 14).

11 лютого 2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері ОСОБА_8 , а саме грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках в банківській установі (а.с. 15).

Вказану спадщину ОСОБА_3 фактично прийняв від спадкодавця своєї матері ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак юридично не оформив свої спадкові права на неї.

Крім того, 11 лютого 2014 року відповідачу ОСОБА_2 державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері ОСОБА_8 , а саме на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,1470 га (а.с. 92).

ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік позивачки ОСОБА_3 помер, про що 20 квітня 2022 року в Управлінні надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, зроблено відповідний актовий запис №131 та видано свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_4 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , на яке він у встановленому порядку не оформив право власності.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за законом першої черги є його дружина ОСОБА_1 , так як померлий за час свого життя належним йому майном на випадок своєї смерті ні розпорядився і заповітного розпорядження з цього приводу не склав.

Діти спадкодавця відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк дня відкриття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Вона є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

09 вересня 2022 року приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Шушкевич С.М. прийняла заяву ОСОБА_1 .. Приватний нотаріус завела спадкову справу за №155/2022 та у Спадковому реєстрі №69663430, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №69977993 від 09 вересня 2022 року (а.с. 17-18).

З довідки за №02-17/312 від 07 вересня 2022 року Назавизівського старостинського округу Надвірнянської міської ради встановлено, що позивач ОСОБА_1 на день смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

17 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме на домоволодіння АДРЕСА_1 .

17 квітня 2024 року за № 02-31/235 постановою приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва через відсутність у спадкодавця належно оформлених відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих документів, що підтверджують належність вказаного спадкового майна померлому ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися в суд для вирішення даного питання (а.с. 19).

За довідкою про право власності на житловий будинок робітничого двору від 09.06.1982 року за №456, виданої виконавчим комітетом Надвірнянської сільської ради ОСОБА_8 в тому, що згідно з записом в по господарській книзі №7 ОСОБА_16 належить на праві особистої власності жилий будинок, який знаходиться в с.Незавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області в розмірі 9 х 16 площею 52 кв.м. ОСОБА_8 проживає в даному будинку з 1952 року (а.с167).

ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 . ЇЇ батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.168).

З облікових карток з погосподарських книг Назавизівського старистинського округу з 1991 року по 2015 рік встановлено спадкове домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , аж до смерті рахувалося за ОСОБА_8 . Також в погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до типу «робітники» (а.с. 21-30).

З виписки з погосподарської книги №1, яка наявна в Назавизівському старостинському окрузі Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області користувачем і власником домоволодіння по АДРЕСА_1 була ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою закріплений особовий рахунок № НОМЕР_1 . Житловий будинок в приватній власності об`єкта - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд для об`єкта з кодами 2,3,4. Рік побудови 1933. Загальна площа 36кв.м., житлова площа 25кв.м. За вказаним домоволодінням на праві користування рахується земельна ділянка площею 0,1500га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не приватизована. (а.с. 31).

З довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 123 від 05 квітня 2024 року, встановлено, що спадкове домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 10 лютого 1987 року (момент здійснення технічної інвентаризації), має наступні технічні характеристики і до його складу входять: житловий будинок А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площе 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. (а.с. 20).

10 лютого 1987 року ОСОБА_8 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зроблено технічний паспорт на належне домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . До складу домоволодіння входять: житловий будинок А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площе 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Право власності на нього не було зареєстровано по невідомих причинах (а.с. 33- 35).

Згідно звіту про експертну оцінку від 15 квітня 2025 року, проведеного експертом оцінювачем ОСОБА_9 ринкова вартість спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 93200 гривень 00 коп. (а.с. 37-38).

На вимогу суду державний нотаріус С.Дмитрук направила копію спадкової справи № 572/2013 після смерті ОСОБА_8 (а.с. 70-97).

На вимогу суду приватним нотаріусом Шушкевич С.М. направлено копію спадкової справи № 155/2022 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 98-137).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, відповідно до ст. 1220 ЦК України, ІНФОРМАЦІЯ_9 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_3 до складу якої входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві і не припинились в наслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_3 входить домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , яке побудоване у 1940 році. Також в даних погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до суспільної групи «робітничий двір».Право власності на спірний будинок на момент відкриття спадщини не було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1912 року) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Згідно з п.6 зазначеної Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановляючи ухвалу у справі № 6-44860св12 про залишення без змін рішення апеляційного суду про часткове задоволення основного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду, який установив, що спадкове майно не належало до суспільної групи «колгоспний двір», оскільки господарство відносилось до суспільної групи робітників, а тому положення статті 120 ЦК УРСР застосуванню до спірних правовідносин не підлягають.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

На даний час поняття «робітничий двір» втратило своє правове значення. Але при наявності записів у погосподарських облікових книгах сільської ради або свідоцтвах про право власності про те, що двір відноситься до типу робітничого, питання про право власності на будинок і господарські будівлі можливо вирішити тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання права власності на будинок, як на об`єкт права власності.

Відповідно до абзацу другого пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, спірний будинок за адресою: в АДРЕСА_1 після 15.04.1991 належав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на праві власності, як голові суспільної групи «робітничий двір», яка проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Однак у встановленому законом порядку право власності на вказане майно нею не оформлено, ні її спадкоємцем за законом ОСОБА_3 .

Відповідно до ст..1227 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи які є живими на час відкриття спадщини, а також особи які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1221 ЦК України)

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадкове майно у встановленому законом порядку та від нього не відмовлялася, а також з огляду на те, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином право власності на спадкове майно, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 37,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, сараю літ. «Б» площею 31,1 кв.м, вбиральні літ. «В» площею 1,0 кв.м, воріт № 1 площею 5,0 кв.м та огорожі № 2 площею 19,8 кв.м.

Оскільки на теперішній час позивач позбавлена можливості іншим способом реалізувати свої спадкові права, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обставини, на які посилається відповідач, не мають правового значення для вирішення спору та не є перешкодою для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок у порядку спадкування за законом.

Як встановлено судом, на момент виникнення у спадкодавця ОСОБА_8 права власності на спірний будинок і фіксації такого права у відповідних документах (1991) інвентаризацію об`єкта нерухомості було проведено, а його площу зафіксовано у відповідній технічній документації. Відтак незначні розбіжності у зазначенні площі будинку, які виникли згодом, не впливають на обсяг і дійсність права власності спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв у спадщину будинок після смерті ОСОБА_8 , та не спростовують факт належності йому спірного майна. Так само наявність спільної земельної ділянки не впливає на можливість визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, оскільки право на будинок і право на земельну ділянку є самостійними об`єктами цивільних прав і підлягають окремому правовому регулюванню.

Крім того, матеріали справи підтверджують, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив, хоча саме в заповіті він міг би висловити свою волю щодо розподілу майна або врахувати домовленості, на які посилається відповідач.

Таким чином, заперечення відповідача не є обґрунтованими та не спростовують прав позивача як спадкоємця за законом, оскільки в силу закону жодні усні домовленості або сімейні взаємини зі спадкодавцем не можуть змінити встановлений порядок переходу права власності після смерті особи.

Також суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності на спірний будинок за відповідачем і неможливості у цьому провадженні затвердити таку мирову угоду.

Водночас суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості врегулювати між собою питання подальшого відчуження житлового будинку в позасудовому порядку після належного оформлення позивачем спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 525, 549 ЦК УРСР, ст. 331, 392, 1221, 1222, 1261 ЦК, та керуючись ст.ст. 4, 19, 200,206, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Надвірнянська міська радапро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сараю Б площею 31,1кв.м., вбиральні В площею 1,0 кв.м, воріт N1 площею 5,0 кв.м, огорожі N2 площею 19,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 19.12.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Надвірнянська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, юридична адреса: м.Надвірна вул.Мазепи, 29, Івано-Франківської області.

Суддя Р.С. Солодовніков