Справа № 729/1204/25 2/729/627/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Булиги Н. О.

секретаря Романченко С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 48337,50 гривень, а також судового збору в розмірі 3028 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту№ 10206-08/2024, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн. строком на 120 днів, до 07.12.2024 року з процентною ставкою 1,50 % день.

Також, 07.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту№ 07616-08/2024, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5500 грн. строком на 120 днів, до 04.12.2024 року з процентною ставкою 1,50 % день.

За умовами вищевказаних договорів товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредиту в порядку та на умовах визначених цих договором.

Дані договори було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

У подальшому, 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до витягів з Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 07616-08/2024 від 07.08.2024 року в сумі 24337,50 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7837,50 грн. - сума заборгованості за процентами та 11000 грн. - заборгованості по штрафним санкціям та за кредитним договором № 10206-08/2024 від 10.08.2024 року в сумі 24000 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000 грн. - сума заборгованості за процентами та 10000 грн. - заборгованості по штрафним санкціям.

Ухвалою від 29.07.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін.

18.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представниці відповідача, адвоката Палій А. В., надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами позивач зазначив, що 10.08.2024 та 07.08.2024 ОСОБА_2 підписав електронним підписом договори та прийняв умови кредитного договору. На підтвердження надання відповідачу та зарахування на його банківську карту кредитних коштів в розмірі 5000 грн. та 5500 грн позивачем надано до суду Листи IPay.ua, згідно яких зараховано кошти на картку НОМЕР_1 . Проте, ні з наданих позивачем листів IPay.ua, а ні з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що даний переказ стосується саме відповідача. Зокрема, неможливо встановити належність картки саме ОСОБА_1 . Відтак, у справі відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем коштів за кредитними договорами. Також, як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в договорі про надання споживчих кредитів зазначено прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_2 , адресу його проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта. Однак, кредитні договори не містять відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем цих договорів.

Крім того, позивачем не дотримана письмова форма договору, що передбачено нормами чинного законодавства, кредитний договір укладається виключно у письмовій формі. У випадку недодержання письмової форми такий договір є нікчемним, що визначено статтею 1055 Цивільного кодексу України.

Також представниця відповідача зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості, який є єдиним документом, яким позивач намагається довести перед судом отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі та наявності у відповідача заборгованості на загальну суму 48337, 50 грн. Аналізуючи цей розрахунок на предмет належності та допустимості його як доказу розміру боргу, звертає увагу, що розрахунок складений представником ТОВ «Аванс Кредит» (первісним кредитором) у довільній формі та не відображає ні номеру особового рахунку, за яким виникла заборгованість у відповідача, ні виду та номеру платіжної (кредитної) картки; не містить даних про видачу кредитного ліміту на день підписання заяви. Розрахунок не підписаний особою, відповідальною за фінансовий облік та не оформлений у відповідності до нормативних вимог, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України № 55 від 17.04.2003. Отже, розрахунок заборгованості, складений у довільній формі представником ТОВ «Аванс Кредит» (первісним кредитором) сам по собі не може бути доказом наявності та розміру кредитної заборгованості без доведення обставини щодо фактичного отримання та використання відповідачем грошових коштів, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, представниця зазначає,що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування, кредитор не має права вимагати від боржника сплати процентів, які перевищують тіло кредиту в декілька разів.

Крім того, відповідача не було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, даний факт не лише позбавив його низки правових обставин переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, а й порушив належне право на можливість мирного та/або досудового врегулювання спору з первісним кредитором.

Так як позивачем не надано до матеріалів справи доказів перерахування грошових коштів відповідачу на його рахунок, тобто не надані докази факту надання кредитних коштів, тому є підстави для відмові у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного представниця відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

25.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представниці позивача, адвоката Макарової Л. В., надійшла відповідь на відзив, у якій остання просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, 10.08.2024 та 07.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори.

Відповідно до порядку укладення вказаних догорів, клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Також, клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів, на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта.

Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 203 ЦК України.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження відповідача.

Договір було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор, який міститься в кінці Договору було направлено Позичальнику на номер мобільного телефону, вказаного ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору +52, одноразовий персональний ідентифікатор було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно телекомунікаційній системі Товариства, після чого Позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відразу після вчинених цих дій, Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_2 - 80xx - xxxx 4773 - (Позичальник самостійно визначав картку банку на яку йому краще зарахувати кошти).

Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Заповнюючи Заявку, Клієнт дає свою згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Представниця позивача зазначає, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався.

Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було.

Доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від його імені, останнім суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладених договорів». Разом з цим, відповідач здійснював часткову сплату боргу по кредитних договорах, що свідчить про те, що він отримував кредитні кошти та погодився із умовами кредитних договорів.

Також представниця позивача, зазначає що, наданий суду розрахунок заборгованості за Договором, жодним чином не суперечить положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містить: суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а також загальний розмір заборгованості. Крім того, учасник справи має право подати до суду власний розрахунок.

Щодо відступлення прав вимоги представниця позивача зазначає, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги

Законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі ".

З моменту отримання права вимоги до Відповідача Позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та не застосовувалося жодних штрафних санкцій. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених Договорів.

На підставі викладеного представниця позивача вважає вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» законними та обґрунтованими, а відповідач просто намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань, а тому, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, просить проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Дослідивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 10.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту№ 10206-08/2024, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн. строком на 120 днів, до 07.12.2024 року з процентною ставкою 1,50 % день (а.с.7-9).

Згідно п. 1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно п. 1.2 договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 10.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 07.12.2024.

Згідно п.1.4.1. процентна ставка становить 1,50 % в день.

Пунктом 1.6 договору зазначено, що кредит надається клієнту у безготівковій формі на платіжну карту № НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10206-08/2024 від 10.08.2024, заборгованість ОСОБА_1 , яка нарахована з 10.08.2024 по 24.12.2024, становить 24000 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн. сума заборгованості за відсотками та 10000 грн. заборгованості по штрафним санкціям (а.с.13-14).

Зазначений договір укладений у письмовій формі та підписаний позичальником електронним підписом НОМЕР_3 .

07.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту№ 07616-08/2024, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5500 грн. строком на 120 днів, до 04.12.2024 року з процентною ставкою 1,50 % день (а.с.16-18).

Згідно п. 1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно п. 1.2 договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 07.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 04.12.2024.

Згідно п.1.4.1. процентна ставка становить 1,50 % в день.

Пунктом 1.6 договору зазначено, що кредит надається клієнту у безготівковій формі на платіжну карту № НОМЕР_1 .

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5500 гривень (а.с.21).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07616-08/2024 від 07.08.2024, заборгованість ОСОБА_1 , яка нарахована з 07.08.2024 по 24.12.2024 становить 24337,50 грн., з яких: 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7837,50 грн. сума заборгованості за відсотками та 11000 грн. заборгованості по штрафним санкціям (а.с.22-23).

Зазначений договір укладений у письмовій формі та підписаний позичальником електронним підписом W187.

24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.25-27).

Відповідно до витягів з Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 07616-08/2024 від 07.08.2024 року в сумі 24337,50 грн., з яких: 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7837,50 грн. сума заборгованості за процентами та 11000 грн. заборгованості по штрафним санкціям та за кредитним договором № 10206-08/2024 від 10.08.2024 року в сумі 24000 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000 грн. сума заборгованості за процентами та 10000 грн. заборгованості по штрафним санкціям (а.с.30-31).

З наданої АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» інформації № 46/1211/146451/2025/БТ від 14.11.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , яка, в свою чергу, вказана в кредитних договорах № 10206-08/2024 від 10.08.2024 та № 07616-08/2024 від 07.08.2024. З виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» вбачається надходження коштів та рух коштів на рахунку. Так, як видно із виписки та платіжної інструкції, 09.08.2024 на рахунок ОСОБА_1 зараховано 5500 грн., а 10.08.2024 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За приписами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

За приписами ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведених положень діючого законодавства та обставин, за яких відповідач у порушення умов кредитних договорів не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №10206-08/2024 від 10.08.2024, яка складається з: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9000 грн - заборгованість за відсотками та за кредитним договором №07616-08/2024 від 07.08.2024 яка складається з: 5500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7837,50 грн - заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Разом з тим, незважаючи на невизнання позову відповідачем у заявленому розмірі заборгованості, належних доказів на його спростування ним не надано, оскільки, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 , підписавши кредитні договори 10.08.2024 та 07.08.2024, погодився з їх умовами. Договори було вчинено в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені договори було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаного ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору, +52, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відразу після вчинених цих дій, Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_2 - 80xx - xxxx 4773, вказану позичальником самостійно та, що підтверджується випискою з АТ «Державний ощадний банк України».

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що його не було належним чином повідомлено про передачу прав вимоги до нового кредитора, оскільки таке не позбавляло його обов"язку сплатити заборгованість первісному кредиторові.

Що стосується нарахування позивачем штрафних санкцій за кредитними договорами № 10206-08/2024 від 10.08.2024 у розмірі 10000 грн. та № 07616-08/2024 від 07.08.2024 у розмірі 11000 грн., то суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з розрахунками позивача, останнім визначено штрафи за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитними договорами № 10206-08/2024 від 10.08.2024 у розмірі 10000 грн. та № 07616-08/2024 від 07.08.2024 у розмірі 11000 грн.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 10206-08/2024 від 10.08.2024 у розмірі 14000 грн. та за кредитним договором № 07616-08/2024 від 07.08.2024 у розмірі 13337,50 грн.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.

Таким чином, оскільки, позовні вимоги задоволено частково на суму 27337,50 грн. (57,91 % позовних вимог), то з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1712,49 гривень (3028 грн. х 57,91%/100).

Керуючись 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 141, 258,259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, статтями 526, 527, 530, 599, 1050, 1048, 1054, 1056 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 10206-08/2024 від 10.08.2024 у розмірі 14000 гривень та за кредитним договором № 07616-08/2024 від 07.08.2024 у розмірі 13337,50 гривень, а всього стягнути 27337 (двадцять сім тисяч триста тридцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1712 (одну тисячу сімсот дванадцять) гривень 49 копійок у рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ вул.Симона Петлюри, буд. 30, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига