Справа №705/4652/25
2-с/705/21/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 серпня 2025 року у справі № 705/4652/25 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2025 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ в сумі 40947 грн. та судового збору у сумі 242,24 грн.

18 грудня 2025 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, яку обґрунтовує тим, що судовий наказ виданий всупереч ЗУ №2479-IX від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Також вказує, що не проживала та не проживає за вказаною адресою на період стягнення, послуги від заявника ніколи не отримувала і не користувалась газом. Особовий рахунок відкритий на іншу людину ОСОБА_2 , який є власником будинку. На підставі викладеного просить скасувати судовий наказ та розглянути заяву про поворот виконання рішення.

Суддя, вивчивши заяву, вважає, що її належить повернути заявнику без розгляду з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 серпня 2025 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ в сумі 40947 грн. та судового збору у сумі 242,24 грн.

Судовий наказ від 13.08.2025 року був надісланий боржнику ОСОБА_1 14.08.2025 р. за вих. №19516 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

ОСОБА_1 вказує, що їй не було відомо про виданий судовий наказ, поки не відбулася списання коштів з її пенсійного рахунку в сумі 14732,02 грн., тому вона 02.12.2025 року звернулась до суду та отримала вказаний судовий наказ.

17.12.2025 заявник засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву про скасування судового наказу, яка зареєстрована судом 18.12.2025 р.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України повертається особі, яка її подала, якщо суд не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, або з підстав, передбачених ч. 6 ст. 170 ЦПК України повертається судом без розгляду у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу. У інших випадках заява про скасування судового наказу підлягає розгляду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України, яка регламентує поновлення та продовження процесуальних строків, встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу поза межами встановленого законодавством п`ятнадцятиденного строку, при цьому заявником не порушується питання про поновлення строку на звернення із вказаною заявою до суду, тому, з огляду на зазначене, дану заяву належить повернути заявнику без розгляду.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.170, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Душин