Провадження № 2/638/5272/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

09 червня 2025 року представник позивача - ОСОБА_1 адвокат Віталій Михайлович Кощеєв звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.01.2021 між ОСОБА_1 (надалі за текстом Позивач) та ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» (надалі за текстом Відповідач) був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги № 20/01/21 ТВ-ТТ (надалі за текстом Договір), за яким Відповідач отримав від Позивача грошові кошти у розмірі 491 900,00 грн. (чотириста дев`яносто одна тисяча дев`ятсот гривень 00 коп. і зобов`язався повернути їх на вимогу Позивача. У період часу з 06.04.2021р. по 16.04.2021р. Відповідач повернув частину позики у сумі 33 400,00 грн. (тридцять три тисячі чотириста гривень 00 коп.) у зв`язку з чим сума заборгованості Відповідача склала 458 500,00 грн. (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). 04.05.2021р. між Сторонами була укладена додаткова угода до Договору, якою Сторони встановили строк повернення позики до 19.01.2022р. Відповідачем не було повернено позику у погоджений строк. У зв`язку з початком війни Сторони відклали строк повернення позики до 31.12.2024р., що підтверджується додатковою угодою до Договору, що укладена Сторонами 05.05.202р. Відповідач не виконав свої зобов`язання, прострочив повернення позики у зв`язку з чим прострочена заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 458 500,00 грн. (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Невиконання обов`язків Відповідачем грубо порушує права Позивача і вимушує звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

Представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» - Валерієм Анатолійовичем Кухельним 19.11.2025 через систему «Електронний суд» подано заяву про часткове визнання позовних вимог та встановлення відстрочення виконання рішення суду, у якій вказав, що ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» підтверджує факт отримання у сумі 491 900,00 грн. та часткового повернення коштів у сумі 33 400,00 грн., тобто підтверджує факт наявності заборгованості у сумі 458 500,00 грн. В свою чергу, ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» визнає позов у сумі 458 500,00 грн. В решті вимог ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» позовні вимоги не визнає, виходячи з того, що 24.02.2022р. на території України розпочалася війна, було введено воєнний стан, а відповідно наступили форс мажорні обставини. Це підтверджується сертифікатом Торгово-Промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. На період дії форс мажорних обставин боржник звільняється від виконання зобов`язань на період дії таких обставин. Нарахування інфляційних та відсотків річних за період коли боржник не мав обов`язку повертати кошти є порушенням закону, а тому ці вимоги не можуть бути задоволені. Також під час війни доходна частини господарської діяльності значно скоротилися і ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» не має можливості повернути кошти зараз. Вказані обставини дають право ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» клопотати перед судом про відстрочення у порядку ст. 435 ЦПК України до моменту закінчення військового стану в Україні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, заяв та клопотань, які перешкоджали розгляду даної справи, від останнього не надходило.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 20.01.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги № 20/01/21 ТВ-ТТ, за яким Відповідач отримав від Позивача грошові кошти у розмірі 491 900,00 грн. (чотириста дев`яносто одна тисяча дев`ятсот гривень 00 коп. і зобов`язався повернути їх на вимогу Позивача.

У період часу з 06.04.2021р. по 16.04.2021р. Відповідач повернув частину позики у сумі 33 400,00 грн. (тридцять три тисячі чотириста гривень 00 коп.) у зв`язку з чим сума заборгованості Відповідача склала 458 500,00 грн. (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

04.05.2021р. між Сторонами була укладена додаткова угода до Договору, якою Сторони встановили строк повернення позики до 19.01.2022р. Відповідачем не було повернено позику у погоджений строк.

Разом з тим Сторони відклали строк повернення позики до 31.12.2024р., що підтверджується додатковою угодою до Договору, що укладена Сторонами 05.05.202р.

Відповідач не виконав свої зобов`язання, прострочив повернення позики у зв`язку з чим прострочена заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 458 500,00 грн. (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно п. 2.1 договору, загальна сума поворотної фінансової допомоги складає 500 000,00 гривень.

П.3.2 передбачено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позичкодавцю з каси підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку.

Наявними в матеріалах справи меморіальними договорами підтверджується факт перерахування коштів ОСОБА_1 ТОВ «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» у вказаному розмірі (а.с.11-15).

Пунктом 3.1. передбачено, що поворотна фінансова допомога надається позикодавцем позичальнику строком до 31 червня 2027 року.

В свою чергу, на час розгляду справи встановлено, що відповідачем повернуто позивачу суму коштів у розмірі 33400,00 грн, що не заперечується сторонами.

За атких обставин розмір коштів, який підлягає поверненню Відповідачем Позивачу складає 491900,00 грн - 33400,00 грн=458500,00 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 458500,00 грн. є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення повернення поворотної фінансової допомоги., суд зазначає наступне.

Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти УкраїниУказом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.

Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідача за ч. 2 ст. 625 ЦК України відсутні.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що проценти за порушення грошового зобовязання, як захід відповідальності, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, нараховані позивачем інфляційні втрати та 3% річних за прострочення повернення поворотної фінансової допомоги стягненню із відповідача не підлягають.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до закінчення воєнного стану в Україні, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За змістом ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

З аналізу положень ст. 435 ЦПК України слідує, що розстрочка - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які ускладнюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді та безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідач належним чином не обґрунтував підстави для розстрочення виконання рішення суду, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища.

У свою чергу, посилання представника відповідача на лист торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 є необгрунтованими, оскільки по своїй суті даний лист лише констатує початок військової агресії рф проти України з посиланням на наявність форс-мажорних обставин та непереборної сили. Разом з тим даний лист жодним чином не підтверджує втрату доходної частини господарської діяльності відповідача по справі та фінансову неможливість у встановленому порядку виконати рішення суду.

Крім того, вирішення такого клопотання під час ухвалення рішення нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено.

За вказаних підстав, суд вважає, що клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду також є передчасним, яке може бути вирішено на стадії виконання судового рішення.

У порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 133, 141, 206, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 458500 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

В задоволенні клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3688 (три тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТ АГРО ЛОГІСТИК», адреса: м. Харків, пр-т Людвіга Свободи, 31, .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя В. М. Яковлева