СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 6/759/546/25

ун. № 759/7177/25

22 грудня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення по цивільній справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 26 вересня 2025 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 759/7177/25 про стягнення з Відповідача на користь Позивача Акціонерного товариства Універсал Банк заборгованості в розмірі 32 893,15 грн. та 3028,00 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 26 вересня 2025 року.

ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду не виконала, так як склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме несприятлива фінансова ситуація, що пов`язана з тим, що заявниця є розлученою та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та працюю офіційно лише 3 місяці, її дохід обмежений, а значну частину доходу вимагає утримання дитини та забезпечення її потреб, крім того фінансове становище суттєво обтяжено кредитними зобов`язаннями, у зв`язку з цим остання не має можливості погасити суму боргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви з підстав викладених в ній.

Представник Акціонерного товариства "Універсал Банк" у судове засідання не з`явився, однак 19.12.2025 року надіслав до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення та просив суд залишити заяву про розстрочення рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2025 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 759/7177/25 про стягнення з Відповідача на користь Позивача Акціонерного товариства Універсал Банк заборгованості в розмірі 32 893,15 грн. та 3028,00 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 26 вересня 2025 року.

Заявник просить відстрочити виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2025 року по справі № 759/7177/25 рівними частинами по 1995,61 грн. щомісячно, періодом з 1 січня 2026 року по 1 червня 2027 року.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що є обставини що унеможливлюють виконання рішення суду, а саме: несприятлива фінансова ситуація, що пов`язана з тим, що заявник є розлученою та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), остання працює офіційно лише 3 місяці, її дохід обмежений, а значну частину доходу вимагає утримання дитини та забезпечення її потреб, крім того фінансове становище суттєво обтяжено кредитними зобов`язаннями, у зв`язку з цим остання не має можливості погасити суму боргу.

На підтвердження обставин заяви, боржником надано до суду наступні документи: витяг з наказу про прийом на роботу від 19.08.2025 року №441-к/тр, копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 02.07.2021 року, копія рішення суду про розлучення 759/11697/24 від 25.06.2024 року, довідка про доходи №3643 від 24.11.2025 року.

Згідно вимог ч. 1, ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обов`язків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд зазначив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина процесу розгляду справи судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, але не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein V. Germany).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Однак заявником не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання відстрочення виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ключник А.С.