Справа № 307/2960/25
Провадження № 2/307/1079/25
УХВАЛА
12 грудня 2025 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Бряник М.М.
секретар судового засідання - Скирчук В.Й.
за участю представника позивача, прокурора - Варга І.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів у режимі відеоконференції заяву представника відповідача, адвоката Колотухи І.О. про залишення позовної заяви керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області поданої в інтересах держави до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Палсір" про витребування майна з незаконного володіння, без розгляду
Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області Зовдун С. діючи в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Палсір" про витребування майна з незаконного володіння.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Від представника відповідача, адвоката Колотуха І.О. 10.12.2025 року до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
В обгрунтування клопотання представник посиляється на те, що визначення прокурором свого правового статусу, як самостійного позивача у справі, за наявності органу державної влади, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не позбавляє можливості такого органу самостійно звернутись до суду за захистом порушених прав держави. Вказує, що Верховний Суд дотримується позиції, за якою у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.
Вказує, що суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом, як заявив прокурор. Прокурор зобов?язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб?єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. Разом з цим, за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу, як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду. Встановлення судом факту звернення прокурора в інтересах неналежного позивача є наслідком відмови в задоволенні позову.
Згідно наведеного, враховуючи, що обставини на які посилається прокурор не можуть бути підставою для здійснення представництва і відповідно, їх обґрунтування і підтвердження доказами не має значення, просить позовну заяву прокурора залишити без розгляду.
Представник позивача, прокурор Варга І.В. в підготовчому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Разом з цим посилаючись на Перехідні та прикінцеві положення ЦК України, Постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" вказав, про безпідставність доводів відповідача щодо пропуску строків звернення до суду з позовом.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився та про причини неявки, суд не повідомив.
Представник відповідача Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився. 04.09.2025 року подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області.
Представник відповідача Стан І.М. та третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Палсір", адвокат Колотуха І.О. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету, в підготовче судове засідання не з`явився та про причини неявки, суд не повідомив.
Заслухавши думку представника позивача, розглянувши клопотання представника відповідача, суд приходить наступного висновку.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 3 частини першої статті 131-1 в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2, ст. 23 Закон України «Про прокуратуру» на прокурора покладаються такі функції: 2) представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом, та главою 12 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом до суду можуть звертатися органи і особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Частини третя та четверта статті 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також має вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч.4 статті 185 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Підстави для залишення позову без розгляду передбачені ст. 257 ЦПК України.
Суд розглядаючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду вважає, що відсутні підстави для його задоволення виходячи з наступного.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що обґрунтувуючи наявність підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави, прокурор вказує, що Солотвинська селищна рада через неправомірні дії щодо відчуження спірної земельної ділянки у позазаконний спосіб є відповідачем у вказаній справі , у зв`язку з чим прокурор набуває прав позивача та звертається до суду в інтересах держави, так як іншого уповноваженого органу, який вправі розпоряджатися та набувати право власності на спірну земельну ділянку не має. При цьому посилається на положення ст. 16 ЦК України та п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру".
З огляду на вказані прокурором предмет та підстави позову, суд вважає доводи прокурора на представництво інтересів держави обґрунтованими, оскільки Солотвинська селищна рада Тячівського району Закарпатської області не може бути позивачем у цій справі, оскільки її процесуальний статус визначений як відповідча, який являється органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади, за захистом яких звернувся прокурор з цим позовом. Прокурор, як суб`єкт звернення до суду, визначає склад відповідачів самостійно залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених на його думку прав та інтересів держави, спосіб захисту цих інтересів, який має бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного на думку прокурора права.
Відтак враховуючи доводи викладені прокурором в позовній заяві щодо підстав для здійснення представництва інтересів держави, передбачених статті 23 Закону України «Про прокуратуру», суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
Щодо застосування наслідків пропуску строків звернення прокурора до суду з позовом, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Передбачений ч. 1 ст. 257 ЦК України, строк позовної давності застосовується судом в тому випадку, коли встановлено, що право позивача порушено, однак воно не підлягає захисту в зв`язку з пропуском строку позовної давності.
Згідно із ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28).
Відтак, заява представника ОСОБА_2 є передчасною та оцінку доводів такої, судом буде надано за результатами судового розгляду.
На підставі наведеного, керуючись ст.4, 56, 185, 257, 260-261 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Колотухи І.О. про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовною заявою керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області поданої в інтересах держави до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Палсір" про витребування майна з незаконного володіння.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали буде складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий Бряник М.М.