Провадження № 2-о/679/64/2025
Справа № 679/1460/25
О К Р Е М А Д У М К А
17 грудня 2025 року м.Нетішин
Судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М.. на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року.
17 грудня 2025 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Гавриленко О.М., присяжних Парахіної В.В., Роді О.О., ухвалив рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про призначення опікуна.
Вказаним судовим рішенням заяву ОСОБА_1 задоволено. Призначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном над ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 293 ЦПК України передбачено, що розгляд справ про визнання фізичної особи недієздатною проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Відповідно до частини 3 статті 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.
За змістом частини 1 статті 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.
Згідно з частиною 3 статті 35 ЦПК України суддя, не згодний із рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Не погоджуюсь із думкою більшості членів колегії та із ухваленим рішенням суду про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 з таких підстав.
Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1ст. 60 ЦК України).
Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховано на розсуд суду.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За положеннями ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Так відповідно до подання органу опіки та піклування Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 24.04.2025 № 21/01-19-1708/2025, з урахуванням особистих стосунків між заявником та його недієздатним братом ОСОБА_4 , рекомендацій опікунської ради при виконавчому комітеті Нетішинської міської ради, а також, з метою забезпечення особистих майнових і немайнових прав та інтересів недієздатного ОСОБА_4 , орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 може бути призначений другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .
Доцільність призначення опікуном саме ОСОБА_1 , орган опіки та піклування мотивує тим, ОСОБА_2 одній стало надто важко здійснювати самостійно опіку над двома недієздатними братами. Брати є активні та непередбачувані у своїх діях, після смерті батька стали більш імпульсивними, менше дослухаються до своєї матері опікуна, а ОСОБА_1 користується у них авторитетом і вони до нього дослухаються.
Чинне законодавство України допускає призначення фізичній особі, яку визнано недієздатною, одного або кількох опікунів (ст.63 ЦК України).
Разом з тим, підстави для призначення недієздатній особі більше ніж одного опікуна, в законі відсутні, а тому, розглядаючи питання призначення другого опікуна слід виходити із конкретних обставин справи, принципів доцільності та розумності, які є принципами цивільного законодавства.
При цьому, необхідність призначення недієздатній особі більше одного опікуна, повинні бути з`ясовані, перш за все, органом опіки та піклування, як спеціальним органом в сфері опіки та піклування.
Заявник у заяві зазначає, що на даний час проходить службу у Збройних Силах України, тому за братами весь цей час доглядає мати - опікун, однак їй важко за ними доглядати.
Факт проходження ним служби підтверджується матеріалами справи.
В той же час, долучене до справи подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення заявника другим опікуном, не містить належних обґрунтувань, із зазначенням конкретних обставин фактів або доказів, зокрема щодо неможливості матір`ю ОСОБА_2 , яка є опікуном недієздатних ОСОБА_3 та ОСОБА_5 самостійно продовжувати здійснювати догляд за синами.
Звертаю увагу на те, що органом опіки та піклування не надано також жодної оцінки факту перебування ОСОБА_1 на військовій службі та наявності у нього можливості здійснення опіки під час несення служби, не вказано чи не перешкоджатиме таке проходження військової служби заявником виконанню обов`язків опікуна, а лише констатовано такий факт.
На моє переконання, надане подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника другим опікуном над раніше визнаним судом недієздатним ОСОБА_3 , не містить обґрунтованої мотивації щодо необхідності призначення недієздатній особі другого опікуна, визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення другого опікуна.
В даному поданні відсутні дані щодо перевірки умов життя майбутнього опікуна, його майнового стану, його стану здоров`я та інші дані, встановлення яких передбачено п.3.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 №34/166/131/88, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за №387/3680.
На мою думку, орган опіки та піклування повинен враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка, а вказане рішення винесено без повного та ретельного з`ясування всіх фактичних вищевказаних обставин.
Водночас слід враховувати, що висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права та обов`язки, тобто, є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Даному документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.
До аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 13червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а, Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц.
Вважаю, що подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном винесене передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника.
Також вважаю, що заявником та його представником не надано жодних належних та допустимих доказів, щодо неможливості матір`ю ОСОБА_2 , яка є опікуном недієздатних ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та з лютого 2024 року самостійно здійснює догляд за синами, продовжувати здійснювати такий догляд, зокрема документів про її стан здоров`я, або інших доказів, які свідчать про неможливість одноосібно здійснювати догляд за синами. Необхідність призначення другого опікуна зводиться лише до доводів про те, що здійснення догляду є важким для опікуна ОСОБА_2 . Допитані в судовому засіданні свідки також в достатній мірі не підтвердили того, що ОСОБА_3 на даний час не може здійснювати опіку над недієздатними в тій мірі, в якій це вона здійснювала раніше.
Крім того, заявником не надано суду належні та допустимі докази на підтвердження його стану здоров`я, як майбутнього опікуна, що передбачено Правилами опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 №34/166/131/88, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за №387/3680.
Враховуючи, що ОСОБА_3 страждає на глибоку розумову відсталість, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує постійного щоденного стороннього догляду, який, на моє переконання, на даний час не може забезпечити ОСОБА_1 , проходячи службу в ЗСУ в іншій місцевості.
Реалізація права бути опікуном недієздатного брата можлива лише за умови звільнення з військової служби ОСОБА_1 , вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна.
Разом з тим, вважаю, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.
За таких обставин, роблю висновок, що у поданні органу опіки та піклування відсутня мотивація потреби у призначенні другого опікуна, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості повноцінного виконання обов`язків опікуном ОСОБА_2 , та можливості ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, не доведено існування будь-яких підстав для необхідності призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .
Враховуючи, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, тому з урахуванням наведеного, на мою думку, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 необхідно було відмовити.
Суддя О.М.Гавриленко