Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/4684/25
19 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Буйновській А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача Підлетейчук М.М., яка діє на підставі довіреності №44 від 11.12.2024р., звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, сформованим в підсистемі «Електронний суд», в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1401-3598 від 28.05.2024р. в розмірі 40 500 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 442,40 грн.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2025 року матеріали позовної заяви передані до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю.
Разом з тим, зазначає, що ним (кредитодавцем) було прийняте рішення про можливість застосування до Позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами та комісією у сумі 4 924,80 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 500 грн.
А тому, враховуючи вищезазначене, просить стягнути із ОСОБА_1 неповну суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1401-3598 від 28.05.2024р., а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 8 100 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 400 грн., що разом складає 40 500 грн. Також просить стягнути із відповідачки судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідачка не надала письмового відзиву проти позовних вимог.
20.11.2025р. Придніпровським районним судом м. Черкаси відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що до позовної заяви позивачем додано клопотання, за підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Резуєва Є.В., в якому останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача та одночасно вказує, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду /а.с. 53/.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), яка повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом доставки SМS-повідомлення (документ доставлений 20.11.2025р. о 17:12:36) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С8336.
Дата повернення кредиту 23.03.2025р. (п. 4.9 договору).
Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути кредит у останні дні останніх 8 (восьми Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (додаток №3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах та проценти за користування кредитом та нараховану неустойку (якщо така буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п. 4.9 договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах (п. 5.1, 5.2 договору).
На виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії №1401-3598 від 28.05.2024р. позивач з використанням системи LiqPay здійснив перерахування кредитних коштів 28.05.2024р. в розмірі 8 100 грн. на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 *53, призначення платежу видача кредитних коштів за договором №1401-3598 від 28.05.2024р., що підтверджується відповідною квитанцією LiqPay та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» /а.с. 33, 34/.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1401-3598 від 28.05.2024р. відповідачкою не здійснювалося жодного платежу на погашення заборгованості за договором. Внаслідок таких дій відповідачки станом на 10.09.2025р. загальна заборгованість відповідачки за вказаним договором склала 45 424,80 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 100 грн., прострочена заборгованість за процентами 36 109,80 грн., які нараховані в межах строку дії договору, тобто до 23.03.2025р.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1 215,0 грн. Зазначене стверджується відповідним розрахунком станом на 10.09.2025р. /а.с. 35-40/.
Оскільки до теперішнього часу відповідачкою не виконане грошове зобов`язання за Кредитним договором належним чином в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК).
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, укладаючи Кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачкою кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту до 23.03.2025р.
Як встановлено судом, відповідачка після укладання кредитного договору належним чином не виконувала свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустила порушення виконання своїх зобов`язань.
Наданий позивачем розрахунок суми процентів по Кредитному договору відповідає умовам, погодженим сторонами та викладеними у п. 2.3, 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.12, 4.15, 5.1, 5.2, 10.1 Кредитного договору та орієнтованій загальній вартості кредиту, визначеної у п. 4.11 договору.
Станом на 10.09.2025р. розмір заборгованості зафіксований: за кредитом 8 100 грн., прострочена заборгованість за процентами 36 109,80 грн., які нараховані в межах строку дії договору, тобто до 23.03.2025р.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1 215,0 грн.
Позивач, керуючись принципом диспозитивності, прийняв рішення про часткове списання заборгованості позичальника та вимагає стягнути із відповідачки лише частину боргу, а саме 40 500 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 100 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32 400 грн.
Разом з тим, слід зазначити наступне. Питання щодо розміру процентної ставки за договорами споживчого кредитування врегульовані положеннями Закону №1734.
На момент укладання відповідачкою з ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору положеннями ч. 5 ст. 8 з врахуванням п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734 (зі змінами в редакції згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023р., що набули чинності з 24.12.2023р.) було передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати наступні значення: в період часу з 24.12.2023р. по 21.04.2024р. (120 днів) 2,5%; 22.04.2024р. по 19.08.2024р. (120 днів) 1,5%; з 20.08.2024р. 1%.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону №1734 умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, враховуючи що відповідна редакція ч. 5 ст. 8, п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734 була чинною на момент укладання Договору №1401-3598, то сторони мали враховувати відповідні законодавчі приписи, а відтак нарахування кредитором процентів за період з 20.08.2024р. по 23.03.2025р. за денною процентною ставкою 1,50% (216 днів) є неправомірним, оскільки суперечить відповідним положенням Закону №1734.
З огляду на зазначене слід дійти висновку, що за Договором №1401-3598 кредитор має право на отримання від позичальника процентів за користування кредитом, які слід обчислювати за денною процентною ставкою 1,50% за період з 11.06.2024р. по 19.08.2024р. (70 днів), що складає 8 505 грн. (8100 грн. * 1,50% / 100% * 70 днів), та за денною процентною ставкою 1% за період з 20.08.2024р. по 23.03.2025р. (216 днів), що складає 17 496 грн. (8 100 грн. *1% / 100% * 216 днів).
Таким чином, обґрунтованими та правомірними є вимоги щодо стягнення з відповідачки тіла кредиту в розмірі 8 100 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 27 361,80 грн. (1 360,80 грн. /проценти за період з 28.05.2024р. по 10.06.2024р. за денною процентною ставкою 1,20%, що складає 97,20 грн. в день/ + 8 505 грн. /проценти за період з 11.06.2024р. по 19.08.2024р. за денною процентною ставкою 1,50%, що складає 121,50 грн. в день/ + 17 496 грн. /проценти за період з 20.08.2024р. по 23.03.2025р. за денною процентною ставкою 1%, що складає 81 грн. в день).
За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме на суму 35 461,80 грн., з яких: 8 100 грн. тіло кредиту, 27 361,80 грн. проценти за користування кредитом. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення на суму 35 461,80грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422,40 грн. /а.с. 1/.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення часткового, то на підставі ч.ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 121,05 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 2 422,40 грн. /сума плаченого судового збору/ х 87,56% /відсоток на який задоволено позовні вимоги/ = 2 121,05 грн.). На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2025 року.

Головуючий : В.М. Скляренко