1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8855/25 2/335/3725/2025
про залишення позовної заяви без руху
16 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,
08.09.2025 через систему «Електронний суд» АТ «Запоріжжяобленерго», в особі представника Лєлєкової В.В., звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 126 999,22 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.
Відповідно до п.5,8 ч.3ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивач у позовній заяви зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та має заборгованість за необліковану електричну енергію за даною адресою, у зв`язку з чим, позивач звертається із вказаною позовною заявою до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
При цьому до позовної заяви не додано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої вбачалося б, що відповідач має зареєстроване право власності на нерухоме майно, яке перебуває за адресою: АДРЕСА_1
Натомість представником позивача до позову додано скріншот роздруківки вбачається зокрема прізвище, ім`я відповідача та адреса надання послуг, проте повна інформація за цим запитом відсутня. Тобто, з наданої роздруківки неможливо встановити чи є відповідач власником квартири та з якого моменту у відповідача виникло право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, АТ «Запоріжжяобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка проживає з власником квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте позивач з позовними вимогами звертається лише до ОСОБА_1 .
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.
Таким чином, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК позивачем в обґрунтування своїх вимог не наведено обставин, за яких позов у правовідносинах, які виникли з обов`язку власника утримання належного йому майна, зокрема, визначених Законом підстав покладення обов`язку виконання боржником зобов`язання на іншу особу.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Своєю чергою, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Про це йдеться в постанові ВП ВС від 22 лютого 2024 року у справі № 990/150/23.
Чинним цивільно процесуальним законодавством визначено право саме за позивачем визначати відповідача за своїм позовом.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що в позовній заяві та в доданих до неї матеріалах містяться розбіжності, що підлягають уточненню, зокрема те, чому позовні вимоги висунуті саме до ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим, позивачу необхідно надати докази з повною інформацією в підтвердження заявлених позовних вимог до відповідача як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за якою заявлено вимогу про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Оскільки, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява по справі оформлена з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням положень ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу 5-денного строку для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.
Згідно із ч. 12 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Частиною 13 ст. 187 ЦПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Керуючись статтями 177, 187, 260, 261 ЦК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, залишити без руху та надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.
У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк, позовна заява буде залишена без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 18 грудня.2025 року.

Суддя В.К. Сиротенко