ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 2/521/652/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання матеріали цивільної справи

позивач : ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення коштів

ціна позову : 68 067 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 07.08.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладений договір позики №.

07.08.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладений кредитний договір № 2225342.

Договори укладені в електронній формі на умовах строковості, зворотності, платності.

Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжні картки.

Відповідач фактично отримала кредитні кошти.

Поряд із тим, в досудовому порядку кошти, обумовлені договорами, в порядку, погодженому сторонами, відповідачем не сплачені.

За договорами факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 та № 27062022 від 27.06.2022 позивач набув право вимоги за спірними кредитними договорами.

Заборгованість за спірними договорами становить 68 067 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути їх в судовому порядку.

Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження на свою користь судового збору 2684 грн.

Позивач в процесі розгляду позов підтримав.

Відповідач позов визнала частково, стверджуючи, що розмір нарахованих позивачем відсотків за договором, укладеним нею із ТОВ «ІНФІНАНС» виходить за межі строку кредитування. Так, за договором позики № можуть бути стягнуті 9 150 грн.

В решті за кредитним договором №2225342 із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відповідач позов не визнала, пославшись на відсутність доказів отримання нею спірних кредитних коштів.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :

В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Правила укладання та підпису електронних договорів регулюються законодавством, яке забезпечує їх юридичну чинність та довіру між сторонами, зокрема, ЦК України, Законом України "Про електронний документ та електронний документообіг", Законом України "Про електронну комерцію".

Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Будь-який договір, передбачений ЦК України може мати електронну форму і необов`язково повинен бути створений у вигляді окремого електронного документа, допускається і спрощена форма (Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 524/5556/19).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг" ЕЦП використовується для забезпечення юридичної чинності електронних документів.

ЕЦП включає простий електронний підпис (ПЕЦП) згідно зі ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», підпис з використанням кваліфікованого сертифіката (КЕЦП) та підпис з використанням електронного цифрового печатки (ЕЦПіП).

Фактично електронний правочин є похідним від поняття правочину, тому до нього застосовуються ті ж умови дійсності, що і до правочинів, закріплені у статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 5 Закону України «Про електронну комерцію» передбачений «принцип однаковості юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством».

У справі № 524/5556/19 Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 звернув увагу на те, що електронний договір може бути укладеним не тільки у формі єдиного документа, підписаного кваліфікованим електронним підписом, але й шляхом обміну повідомленнями за допомогою засобів електронної комунікації.

Судом встановлено, що 07.08.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладений договір позики №.

07.08.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладений кредитний договір № 2225342.

Договори укладені в електронній формі на умовах строковості, зворотності, платності.

Спеціальним платіжним засобом за договором є платіжні картки.

Зі змісту договорів вбачається, що умови укладання електронних договорів дотримані, зокрема, наявна згода сторін, пропозиція та прийняття, інформаційна прозорість.

Інформація надана позичальнику з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію» відповідач мала можливість ознайомитися з умовами угод перед їх укладанням.

Умови договорів є чіткими, зрозумілими та доступними для обох сторін.

Відповідач ознайомлена зі схемою кредитування, погодилась із нею.

Договори підписані відповідачем, що свідчить про адаптування договорів до потреб та фінансового стану останньої.

Підписавши спірні договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач отримала свої примірники електронних договорів у формі, яка унеможливлює зміну їх змісту та має можливість в будь-який час самостійно знайомитись з текстом укладених спірних договорів на сайті товариства в особистому кабінеті.

За ч. 6 статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Кредитні кошти фактично отримані відповідачем, що підтверджується квитанцією № 101892187 від 07.08.2021, змістом договору позики, розрахунками заборгованості та не спростовано відповідачем.

Договори не оспорені.

За договорами факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 та № 27062022 від 27.06.2022 позивач набув право вимоги за спірними кредитними договором (ст. ст. 656, 514 ЦК України).

При вирішенні спору суд враховує, що за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінений на нового кредитора (позивача), який за відступленою вимогою набував обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Договір факторингу своїм предметом має надання фінансової послуги відповідною фінансовою установою в порядку Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» за плату та передбачає не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги. (Велика Палата Верховного Суду, 16.03.2021 у справі № 906/1174/18).

За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статті 516 цього Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договори факторингу є чинними.

Суд погоджується із доводами позивача, що чинне законодавство України не містить чітких вимог щодо форми витягів з реєстрів, які підтверджують перехід права вимоги за договорами факторингу.

Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України перехід права вимоги має бути підтверджений належними доказами, але конкретної форми витягів з реєстрів у законодавстві не встановлено.

Надані позивачем договори факторингу, акти приймання-передачі реєстру боржників, платіжні доручення за договорами факторингу є належним доказами переходу права вимоги до позивача.

У разі неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, позичальник не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним (правова позиція, постанова Верховного Суду України від 23.09.2015, справа № 6-979цс15).

Доказів сплати кредитної заборгованості як на рахунок первісного кредитора, так і на рахунок позивача у справі відповідачем суду не надано.

Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем детальними розрахунками та становить 68 067 грн.

Розмір позовних вимог відповідачем не спростований.

Суд не погоджується із наданим відповідачем контр-розрахунком позовних вимог по договору позики №, оскільки відповідачем не враховано, що спірний договір містить два поняття, такі як «строк дії кредитного договору» - три роки та «строк кредитування» 30 днів.

Так, строк договору це період, коли він юридично чинний (від підписання до повного виконання зобов`язань), тоді як строк кредитування це фактичний період, на який надаються кошти, і він визначає термін погашення основної суми та відсотків, але сам договір діє доки не виконані всі зобов`язання, навіть якщо строк кредитування закінчився раніше.

Фактично, строк кредитування є частиною строку дії договору, який триває до повного погашення боргу та відсотків, незалежно від початкового періоду користування коштами.

Якщо все погашено вчасно, ці терміни збігаються.

Спірним договором позики сторонами обумовлені відсоткові ставки як номінальна, так і реальна та максимальна, сплата яких залежить від належного виконання умов договору.

Докази недобросовісності кредитора відповідачем не надані.

В порядку статті 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Всі умови договору: істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення (ст. 640 ЦК України) стають однаково обов?язковими для виконання сторонами.

В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Загальні вимоги щодо виконання зобов?язань, зокрема тих, що виникають з договорів, встановлені главою 48 ЦК України.

Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов?язків тягне наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, зокрема, стягнення поточної заборгованості, дострокове стягнення всієї суми заборгованості за договором, стягнення неустойки (штраф, пеня), тощо.

Відмова від договору (від виконання договору) можлива лише у випадках, передбачених самим договором або законом (ст. 651 ЦК України).

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, справа №2-383/2010).

Підстав для зменшення розміру нарахованих процентів як явно завищених і непропорційних наслідкам порушення з умов спірних договорів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, позов є доведеним позивачем.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», кредитну заборгованість 68 067 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», судовий збір 2684 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 17.12.2025

17.12.25