Справа № 570/78/24
Номер провадження 2/570/100/2025
УХВАЛА

09 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,

учасники справи:

позивач - не з`явився,

представник позивача - не з`явилася,

відповідач - не з`явився,

представник відповідача - не з`явилася,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання про призначення земельно-технічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку.

До суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Губар Н.В. про призначення судової земельно-технічної експертизи. В обґрунтування клопотання вказує, що відповідно до висновку експерта №220727/1_ФМ судової земельно-технічної експертизи, складеного 10.08.2022 р. встановлено:

- на земельну ділянку ОСОБА_1 з к.н. :04:021:0015 накладається земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 і загальна площа такого накладання становить 521 м.кв.

- на земельну ділянку ОСОБА_1 з к.н. :04:021:0015 накладається земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 і загальна площа такого накладання становить 4085 м.кв.

Однак, як вбачається з дослідної частини цього висновку експерта свої висновки експерт зробив на підставі топографо-геодезичного знімання району розташування об`єктів експертизи. Проте у висновку експерта не зазначена і не використана інформація про розмежування земель колективної і комунальної власності.

Водночас, як вбачається з відповіді на адвокатський запит щодо накладення земельної ділянки ОСОБА_4 , враховуючи її координати, які містяться у його технічній документації, на координати меж населеного пункту с. Дядьковичі Рівненського району, ФОП ОСОБА_5 кваліфікований інженер землевпорядник та інженер-геодезист надав відповідь від 02.01.2024 р., що провівши аналіз відповідності меж земельної ділянки ОСОБА_4 до меж населеного пункту с.Дядьковичі встановлено, що частина земельної ділянки ОСОБА_4 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га, розташована поза межами населеного пункту с.Дядьковичі (площею 0,0522 га); частина земельної ділянки ОСОБА_4 , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,6014 га, розташована поза межами населеного пункту с.Дядьковичі (площа 0,4086 га). Отже, земельні ділянки ОСОБА_4 площею 0,25 га та 0,60 га частково знаходяться поза межами населеного пункту с.Дядьковичі.

Відтак, враховуючи норми ст.ст. 17, 56, 65 ЗК України, який існував на час виділення земельної ділянки ОСОБА_4 , а також ст. 122 ЗК України, який діє на даний час, земельна ділянка ОСОБА_4 протиправно знаходиться поза межами населеного пункту села Дядьковичі Рівненського району і це є причиною накладання його земельної ділянки на земельну ділянку ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 17 ЗК України 1990 року у редакції від 13.03.1992 передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів на території яких розташовані земельні ділянки.

Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської Ради народних депутатів передаються безоплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів у розмірі не більше 0,6 га (ст. 56 ЗК у редакції від 13.03.1992).

Таким чином, виділення Дядьковицькою сільською радою земельних ділянок ОСОБА_4 площею 0,25 га та 0,60 га в порушення норм земельного законодавства існуючого на той час поза межами населеного пункту с.Дядьковичі стало причиною накладання вказаних земельних ділянок із земельною ділянкою (паєм) ОСОБА_1 .

Для підтвердження факту знаходження частини земельних ділянок ОСОБА_4 поза межами населеного пункту с.Дядьковичі Рівненського району та з`ясування причин накладення земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 необхідно призначити судову земельно-технічну експертизу.

Сторони та представники сторін у судове засідання не з`явилися. Разом з тим, в матеріалах справи наявні заяви від представників сторін розгляд клопотання проводити без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З огляду на положення ст. 76 ЦПК України висновок експерта може бути одним із доказів у справі.

При цьому відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд нагадує, що як встановлено у ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У клопотанні представник позивача адвокат Губар Н.В. про призначення у справі судової земельної-технічної експертизи, на вирішення просить поставити питання:

1. чи розташована земельна ділянки ОСОБА_4 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га, в межах населеного пункту с. Дядьковичі Рівненського району, або частково поза межами цього населеного пункту та яка площа ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту та поза межами населеного пункту?

2. чи розташована земельна ділянки ОСОБА_4 , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,6014 га, в межах населеного пункту с.Дядьковичі Рівненського району, або частково поза межами цього населеного пункту та яка площа ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту та поза межами населеного пункту?

3. чи є причиною часткове знаходження земельних ділянок ОСОБА_4 площею 0,25 та та площею 0,6014 та поза межами населеного пункту с.Дядьковичі, накладанням на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:021:0015?

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За положеннями ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За загальним правилом експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Відповідно до п.п. 6.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями земельно-технічної експертизи є:

визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Разом з тим, судова експертиза повинна призначатись лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування.

Так, призначення заявленої представником позивача судової експертизи за правилами ст. 105 ЦПК України не є обов`язковим, не стосується обставин, що заявлені позивачем як підстави позову, на вирішення фактично поставлене питання, яке не обґрунтоване викладенням певних фактів, тому виходить за межі предмету спору.

Враховуючи викладене та те, що призначення експертизи у даній справі потягне за собою безпідставне затягування розгляду справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи слід відмовити. Обґрунтована і мотивована відмова суду в задоволенні клопотання учасника справи про призначення експертизи не може вважатися обмеженням у поданні доказів учасником справи суду. (Постанова ВС від 20.10.2020 року № 910/7275/19).

Виходячи із підстав та предмету спору, суд не вбачає обґрунтованих підстав для призначення судової земельно-технічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103-105, 109, 258, 260, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Губар Н.В. про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2025 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Суддя Гладишева Х.В.