єдиний унікальний номер справи 546/656/25
номер провадження 2/546/501/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лівер І.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лободи Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами в розмірі 80 756,64 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 17.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір №102667446, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7300,00 грн. на строк кредитування, що не може перевищувати 60 календарних днів. 30.11.2021 укладено договір № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за вказаним кредитним договором № 102667446. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договорами позичальників, в тому числі за договором № 102667446. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 102667446 від 17.08.2021, заборгованість відповідачки за яким станом на день формування позовної заяви становить 54 695,25 грн., з яких 7300,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 46 592,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями - 803,00 грн.

24.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір №-111788, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. на строк кредитування 14 днів. Плата за користування кредитом нараховується за фактичну кількість днів користування та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства та закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства. 21.12.2021 укладено договір № 21-12/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за вказаним кредитним договором № -111788. 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором № -111788. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № -111788 від 24.08.2021, заборгованість відповідачки за яким станом на день формування позовної заяви становить 15 806,00 грн., з яких 2000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 13 806,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

27.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 укладено договір №663988, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. на строк кредитування, що не може перевищувати 90 календарних днів. 25.01.2022 укладено договір № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за вказаним кредитним договором № 663988. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договорами позичальників, в тому числі за договором № 663988. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 663988 від 27.08.2021, заборгованість відповідачки за яким станом на день формування позовної заяви становить 10 255,39 грн., з яких 3000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 7200,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, інфляційні збитки - 48,00 грн., нараховані 3% річних - 7,39 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальниці станом на день формування позовної заяви становить 80 756,64 грн., з яких 12 300,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 67 598,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями - 803,00 грн., інфляційні збитки - 48,00 грн., нараховані 3% річних - 7,39 грн.

Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

26.08.2025 відповідачкою подано відзив, у якому зазначає, що позов не визнає, вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, у позивача відсутнє право на звернення до суду. Щодо договору про споживчий кредит №102667446 від 17.08.2021 року відповідачка зазначила, що цей договір з додатками, надані Позивачем суду у копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, адже Відповідачка до ТОВ «МІЛОАН» не зверталася і не підписувала договір таким способом. Відсутні підписані обома сторонами у дату укладання оригінал договору, яких у наданій Суду редакції не існує ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній. Примірник оригіналу Договору про споживчий кредит №102667446 від 17.08.2021 року Відповідачці не надавався. Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» коштів за Договором про споживчий кредит № 102667446 від 17.08.2021 року Відповідачці не переказував, а тому у Позивача не виникли права кредитора. Матеріали справи не містять первинні документи на підтвердження перерахування суми кредиту відповідачці. Умова Договору про споживчий кредит №102667446 від 17.08.2021 року в частині встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 803,00 грн. є нікчемною. Відсотки за користування кредитом можуть бути стягнені лише в межах погоджених умовами договору строку - 29 днів. Всі інші відсотки, нараховані за межами строку кредитування, не підлягають стягненню.

Щодо договору позики №-111788 від 24.08.2021 року відповідачка зазначила, що цей договір з додатками, надані Позивачем суду у копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, адже Відповідачка до ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» не зверталася і не підписувала договір таким способом. Відсутні підписані обома сторонами у дату укладання оригінал договору, яких у наданій Суду редакції не існує ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній. Примірник оригіналу Договору позики №-111788 від 24.08.2021 року Відповідачці не надавався. Первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» коштів за Договором позики №-111788 від 24.08.2021 року Відповідачці не переказував, а тому у Позивача не виникли права кредитора. Матеріали справи не містять первинні документи на підтвердження перерахування суми кредиту відповідачці. Розрахунки позивача не відповідають умовам договору, відсотки нараховані поза межами строку надання кредиту. Відсотки за користування кредитом можуть бути стягнені лише в межах погоджених умовами договору строку - 14 днів. Всі інші відсотки, нараховані за межами строку кредитування, не підлягають стягненню.

Щодо договору позики №663988 від 27.08.2021 року відповідачка зазначила, що цей договір з додатками, надані Позивачем суду у копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, адже Відповідачка до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не зверталася і не підписувала договір таким способом. Відсутні підписані обома сторонами у дату укладання оригінал договору, яких у наданій Суду редакції не існує ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній. Примірник оригіналу Договору позики №663988 від 27.08.2021 року Відповідачці не надавався. Первісний кредитор ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» коштів за Договором позики №663988 від 27.08.2021 року Відповідачці не переказував, а тому у Позивача не виникли права кредитора. Матеріали справи не містять первинні документи на підтвердження перерахування суми кредиту відповідачці. Розрахунки позивача не відповідають умовам договору, відсотки нараховані поза межами строку надання кредиту. Відсотки за користування кредитом можуть бути стягнені лише в межах погоджених умовами договору строку - 30 днів. Всі інші відсотки, нараховані за межами строку кредитування, не підлягають стягненню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. відповідачка зазначила, що такі витрати є неспівмірними із наданим обсягом послуг позивачу, затраченим часом на надання таких послуг, не відповідає реальному стану речей.

Крім того, відповідачка вказала у відзиві, що позов подано після спливу позовної давності. Заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності не заявляла.

01.09.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що між первісними кредиторами та відповідачкою укладено електронні кредитні договори, адже без отримання відповідачкою листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін відповідно до ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки , які витікають із кредитних договорів. Оскільки згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину , ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Позивачем вказано, що відповідачка, посилаючись на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, будь-яких доказів на підтвердження вказаного не надає. Нарахування відсотків здійснювалось в межах строків, визначених та погоджених сторонами в договорах, оскільки сторони погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договорів, зокрема, у випадку наявності непогашеної заборгованості відповідачки. Крім того, позивач вказав, що нарахування комісії відповідає умовам договору та чинному законодавству, а перебіг строку позовної давності зупинено у зв`язку з введенням карантину. А в подальшому - воєнного стану.

Ухвалою суду від 30.09.2025 за клопотанням позивача від АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» витребувано додаткові докази на підтвердження перерахування відповідачці кредитних коштів.

На адресу суду 10.11.2025 від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшли витребувані судом документи та інформація.

14.11.2025 від позивача надійшла заява про уточнення відомостей, в якій вказано, що після подання позовної заяви до суду було встановлено, що під час складання позовної заяви було допущено технічну описку, а саме не вірно вказано прізвище відповідачки, замість « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим просить вважати правильним прізвище, ім`я по батькові відповідачки - ОСОБА_5 .

На адресу суду 18.11.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом документи та інформація.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справу повідомлений завчасно та належним чином. У позовній заяві просив справу розглядати без участі представника.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

17.08.2021 ОСОБА_2 подано до ТОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит № 102667446 у розмірі 7 300,000 грн, з заповненням персональних даних.

17.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №102667446. Сума кредиту становить 7 300,00 грн. (п. 1.2. договору), кредит надається строком на 29 днів з 17.08.2021 (строк кредитування) (п. 1.3. договору), комісія за надання кредиту становить 803,00 грн. (п. 1.5.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Проценти за користування кредитом - 2646,25 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. договору).

Пунктом 2.3.1.2. договору передбачена пролонгація договору на стандартних (базових) умовах. Зазначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

За п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Згідно п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан".

Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника.

Відповідно до п. 6.3. договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

У п. 6.4 зазначається, що укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. (п. 6.5 договору)

Згідно з Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит 102667446 від 17.08.2021 сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.

За даним Графіком, відповідачка зобов`язалася погасити суму кредиту в розмірі 7 300,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 2646,25 грн. та комісію за надання кредиту в розмірі 803,00 грн.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» підтвердило ідентифікацію відповідачки ОСОБА_2 , акцепт договору позичальницею підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора V91216, дата відправки ідентифікатора - 17.08.2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - НОМЕР_4.

Отже, судом встановлено, що відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Довідкою від 12.12.2024 ТОВ «ФК «Елаєнс» підтвердило успішне проведення платежу 17.08.2021 згідно договору № 102667446 в сумі 7300,00 грн. на номер картки: НОМЕР_2 .

З наданої відповіді АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-07.8.5/14772БТ від 03.11.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було відкрито рахунки, до яких випущені карти, зокрема карта НОМЕР_3 , в банку за ОСОБА_5 закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_4 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_3 . В результаті аналізу операцій, здійснених по картці № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за 17.08.2021 була виявлена операція по надходженню грошових коштів в сумі 7 300,00 грн., на підтвердження чого надано виписку банку по вказаній вище картці.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки, складеного ТОВ «МІЛОАН», заборгованість становить 23 305,25 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 7300,00 грн., заборгованість за процентами - 15 202,25 грн., заборгованість по комісії - 803,00 грн., період нарахування процентів - з 17.08.2021 по 14.11.2021.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість становить 54 695,25 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 7300,00 грн., заборгованість за процентами - 46592,25 грн., заборгованість по комісії - 803,00 грн., період нарахування процентів - з 30.11.2021 по 23.02.2022.

30.11.2021 ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за кредитним договором № 102667446 від 17.08.2021 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за кредитним договором № 102667446 від 17.08.2021 згідно Договору факторингу № 30-11-65.

Згідно Акту приймання-передавання Реєстру Боржників від 03 грудня 2021 року до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 30.11.2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору.

Згідно Реєстру Боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 102667446 від 17.08.2021 становить 23305,25 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7300,00 грн, заборгованості за відсотками 15202,25 грн, комісії 803,00 грн.

10.01.2023 укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором № 102667446 від 17.08.2021.

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10 січня 2023 року до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 10.01.2023 року. Згідно Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 102667446 від 17.08.2021 становить 54 695,25 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7300,00 грн, заборгованості за відсотками 46582,25 грн, комісії 803,00 грн. Згідно акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли, зокрема, на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 54 695,25 грн.

Також, 24.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір позики №-111788, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. на строк кредитування 14 днів, що починається з 24.08.2021 та закінчується 07.09.2021. Плата за користування кредитом нараховується за фактичну кількість днів користування кредитом, визначеному у п.п. 2.3 договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства та закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства (п. 2.7. договору).

Згідно п. 3.2. договору кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 договору, згідно якого банківський рахунок відповідачки: НОМЕР_5 .

Пунктом 3.6. договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком розрахунків, або достроково, але не пізніше дати остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором.

Позичальник зобов`язаний здійснити повернення кредиту та нараховані проценти за користування ним згідно з Графіком розрахунків (п. 3.8. договору).

Пунктом 9.13. договору визначена процентна ставка за користування кредитом протягом строку, визначеного п. 2.3. договору, у розмірі 702 %річних (або 1,95 % за один день користування грошовими коштами).

Пунктом 9.6. договору встановлена домовленість сторін, що після закінчення строку дії договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2873-10 від 31.01.2025, наданого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», 24.08.2021 о 09:49:16 було успішно перераховано кошти в сумі 2 000,00 грн. на карту № НОМЕР_6 , номер транзакції в системі iPay.ua - 104581047, номер телефону: НОМЕР_7 .

З наданої відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.11.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було відкрито рахунки, до яких випущені карти, зокрема карта НОМЕР_8 , в банку за ОСОБА_5 закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_4 , повідомлено, що по рахунку № НОМЕР_8 було зарахування коштів на суму 2 000,00 грн. від 24.08.2021, на підтвердження чого надано виписку банку по вказаній вище картці.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість становить 15 806,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 2000,00 грн., заборгованість за процентами - 13 806,00 грн., період нарахування процентів - з 07.09.2021 по 23.02.2022.

21.12.2021 укладено договір про відступлення прав вимоги № 21-12/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за вказаним кредитним договором № -111788 від 31.01.2025, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідачки.

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 21 грудня 2021 року до договору про відступлення прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 21.12.2021 року. Згідно Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № -111788 від 24.08.2021 становить 2546,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2000,00 грн, заборгованості за відсотками 546,00 грн.

10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором № -111788 від 24.08.2021.

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.03.2023 року до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 10.03.2023 року. Згідно Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №-111788 від 24.08.2021 становить 15806,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2000,00 грн, заборгованості за відсотками 13806,00 грн. Згідно акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли, зокрема, на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2021. Отже, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 15806,00 грн.

27.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 укладено договір позики №663988, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. на строк кредитування 30 днів (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Пунктом 2.3. договору визначена базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики, що становить 2,00%, дата повернення позики - 26.09.2021, процентна ставка за перший день користування позикою - 29,71 %, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати її повернення - 0,01 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%.

Пунктом 6.2. договору визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті http:clickcredit.com.ua/documents-license.html (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

Пунктом 13 договору вказано, що його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Договір позики №663988 від 27.08.2021 підписано відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Ap2qM1DMWT/

Пунктом 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за допомогою мобільного додатку «ClickCredit» визначено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою , починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.

Листом № 20/08/24-51 від 01.08.2024 ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» надало ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтвердження перерахування 27.08.2021 суми 3000,00 грн. на масковий номер платіжної картки № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_2 , № договору 663988.

З наданої відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.11.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було відкрито рахунки, до яких випущені карти, зокрема карта НОМЕР_8 , в банку за ОСОБА_5 закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_4 , повідомлено, що по рахунку № НОМЕР_8 було зарахування коштів на суму 3 000,00 грн. від 27.08.2021, на підтвердження чого надано виписку банку по вказаній вище картці.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», заборгованість становить 10 200 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за процентами - 7 200,00 грн., період нарахування процентів - з 27.08.2021 по 25.12.2021.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість становить 10 255,39 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 3000,00 грн., заборгованість за процентами - 7 200,00 грн., збитки від інфляції - 48,00 грн., нараховані 3% річних за користування грошовими коштами - 7,39 грн. Тобто, отримавши право вимоги до відповідачки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» нарахувало додатково збитки від інфляції - 48,00 грн., 3% річних за користування грошовими коштами - 7,39 грн.

25.01.2022 укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до відповідачки за вказаним договором позики № 663988 від 27.08.2021.

Згідно Акту приймання-передавання Реєстру Боржників від 25 січня 2022 року до договору факторингу № 25/01/2022/1 від 25.01.2022, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 25.01.2022 року. Згідно Реєстру Боржників до договору факторингу № 25/01/2022/1 від 25.01.2022 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 663988 від 27.08.2021 становить 10 200,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованості за відсотками 7200,00 грн. Згідно платіжного доручення №323430001 від 25.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» оплату лоту згідно договору факторингу № 25/01/2022/1 від 25.01.2022 в сумі 575 563,23 грн.

10.01.2023 укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договорами позичальників, в тому числі за договором позики № 663988 від 27.08.2021.

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10 січня 2023 року до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 10.01.2023 року. Згідно Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 663988 від 27.08.2021 становить 10 255,39 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованості за відсотками 7 200,00 грн, 55,39 грн. відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Згідно акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли, зокрема, на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021. Отже, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 10 255,39 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаних вище договорів, врегульовані нормами ЦК України.

Так, у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняла пропозицію (оферта) укласти електронний договір споживчого кредиту з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором позичальнику у електронному смс-повідомленні, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 підтвердив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка була ініціатором укладання кредитних договорів, надала необхідні для укладання договорів особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, які зазначені в кредитних договорах. Тобто, вказані кредитні договори укладені в електронній формі.

Отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується належними первинними доказами, зокрема банківськими виписками, наданими АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2025. Зазначене спростовує доводи відповідачки про не підписання договорів та неотримання кредитів.

Отримавши кредитні кошти, відповідачка ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за вказаними вище кредитними договорами, у передбачені в договорах строки грошові кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, що становить загальну суму кредиту 12 300,00 грн, з яких 7 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту за договором № 102667446 від 17.08.2021 , 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту за договором № -111788 від 24.08.2021, 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту за договором № 663988 від 27.08.2021.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №755/15965/17).

У постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №905/306/17 сформовано висновок, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

Права вимоги по кредитним договорам передані первісними кредиторами на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а в подальшому позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином.

Відповідні реєстри про передачу права вимоги наявні у матеріалах справи, та є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, оскільки умовами договорів передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги.

Крім того, суд ураховує, що при визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, поки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справах №916/1171/18 від 16.04.2019, №910/8682/18 від 14.11.2018, №904/8978/17 від 30.08.2018.

Суд приймає до уваги відсутність у справі доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог в силу прямого припису статті 204 ЦК України. Отже, відповідні договори факторингу є чинними, а тому підлягають виконанню.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення загальної заборгованості за тілом кредиту у сумі 12 300 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за простроченими процентами, суд дійшов наступного висновку.

Договір № 102667446 від 17.08.2021 між відповідачкою та ТОВ «МІЛОАН» було укладено на строк 29 днів з 17.08.2021 по 15.09.2021 з можливістю пролонгації не більше ніж на 60 днів, що передбачено п. 2.3.1.2 вказаного договору.

З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що він складений відповідно до умов договору щодо строку нарахування та процентної ставки, відповідно до якого розмір нарахованих процентів становить 15 202,25 грн.

Разом з тим, розрахунок заборгованості відповідачки за договором № 102667446 від 17.08.2021, складений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», не відповідає умовам договору в частині нарахування процентів поза межами строку, визначеного договором.

Так, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, тобто після 14.11.2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не мало законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 102667446 від 17.08.2021.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18).

Таким чином, за вказаним кредитним договором вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає частковому задоволенню в сумі 15 202,25 грн.

Договір позики № -111788 від 24.08.2021 між відповідачкою та ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» було укладено на строк 14 днів з 24.08.2021 по 07.09.2021 з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,95 % за один день користування грошовими коштами. Пунктом 9.6 вказаного договору передбачена процентна ставка у розмірі 1404 % річних, що нараховується за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору, що підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги.

З Графіку розрахунків, що є додатком до договору позики № -111788 від 24.08.2021, вбачається, що розмір процентів за користування кредитом становить 546,00 грн.

Як вбачається з Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021 заборгованості за відсотками складає 546,00 грн. Тобто, первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» передало право вимоги за процентами, розмір яких відповідає умовам вказаного договору позики.

Заявлена до стягнення сума процентів за договором позики № -111788 від 24.08.2021 в сумі 13 806,00 грн. нарахована ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що підтверджується складеним ним розрахунком заборгованості. Разом з тим з наданого розрахунку неможливо встановити розмір процентної ставки, що використовувався для нарахування вказаної суми процентів.

Крім того, позивачем до позову не надано Вимоги первісного кредитора чи ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до відповідачки щодо необхідності сплати нею процентів за користування кредитом після закінчення строку дії договору позики в порядку п. 9.6. договору позики.

З врахуванням відсутності в матеріалах справи доказів продовження строку кредитування за договором позики № -111788 від 24.08.2021, а також надіслання відповідачці Вимоги в порядку п. 9.6. договору позики, суд приходить до висновку, що складений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» розрахунок заборгованості не відповідає умовам договору в частині нарахування процентів поза межами строку, визначеного договором.

У зв`язку з викладеним, за вказаним договором позики вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає частковому задоволенню в сумі 546,00 грн.

Договір позики № 663988 від 27.08.2021 між відповідачкою та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено на строк 30 днів з 27.08.2021 по 26.09.2021 з можливістю пролонгації строку кредитування не більше ніж на 90 днів, що передбачено п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику за допомогою мобільного додатку «ClickCredit» вказаного договору.

З розрахунку заборгованості відповідачки за вказаним вище договором позики, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», вбачається, що він складений відповідно до умов договору щодо строку нарахування та процентної ставки, відповідно до якого розмір нарахованих процентів становить 7200,00 грн.

У зв`язку з викладеним, за вказаним договором позики вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 7 200,00 грн.

З розрахунку заборгованості відповідачки за вказаним вище договором позики, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», вбачається нарахування 3 % річних за користування грошовими коштами в сумі 7,39 грн. та інфляційних збитків в сумі 48,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і на даний час діє.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

З матеріалів справи вбачається, що договір позики № 663988 від 27.08.2021 між сторонами укладений під час дії воєнного стану, а саме - 27.08.2024 року.

Враховуючи, що 3 % річних за користування грошовими коштами та інфляційні збитки нараховані у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, тому позовна вимога щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 3 % річних за користування грошовими коштами в сумі 7,39 грн. та інфляційні збитки в сумі 48,00 грн. задоволенню не підлягають.

Отже, на підставі викладеного з відповідачки підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами за вказаними вище кредитними договорами в загальному розмірі 22 948,25 грн., з яких 15202,25 - заборгованість за процентами за договором № 102667446 від 17.08.2021, 546,00 грн. - заборгованість за процентами за договором № -111788 від 24.08.2021, 7 200,00 грн. - заборгованість за процентами за договором № 663988 від 27.08.2021.

Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.

У п. 1.5.1. договору про споживчий кредит № 102667446 від 17.08.2021 передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 803,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово та яку позичальник має сплатити в термін, вказаний у п. 1.4. договору, тобто до дати повернення кредиту - 15.09.2021.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління НБУ постановою від 11.02.2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Аналізуючи умови договору про споживчий кредит № 102667446 від 17.08.2021 року суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Відповідачка ознайомившись з умовами кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього, проте не зробила цього.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що сума несплаченої комісії в розмірі 803,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлені договорами строки не виконала, у зв`язку з чим має борг по трьом кредитним договорам, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за кредитними договорами, яка складається із: 12300,00 грн. заборгованості за тілом кредитів, 22 948,25 грн. заборгованості за процентами та 803,00 грн. заборгованості за комісією, що разом становить 36 051,25 грн.

При цьому, слід відмовити позивачу у стягненні з відповідача процентів у розмірі 45 196,00 грн., а також 3 % річних за користування грошовими коштами в сумі 7,39 грн. та інфляційні збитки в сумі 48,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи відповідачки щодо не укладання нею договору ані в письмовій, ані в електронній формі, спростовуються матеріалами справи, з яких убачається укладенні відповідачкою кредитних договорів з ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», реквізити сторін договорів мають інші відомості про відповідачку, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» договір про споживчий кредит, підписаний відповідачкою, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань.

Посилання відповідачки на недоведеність факту видачі кредитних коштів належними доказами спростовуються наявними в матеріалах справи первинними доказами, а саме наданими на виконання вимог суду банківських виписок по рахунках відповідачки АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Перший Український Універсальний Банк».

Щодо доводів відповідачки з приводу нікчемності визначеного розміру комісії, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_1 була обізнана із умовами кредитування, добровільно погодилась на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяла на себе відповідні зобов`язання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальник, будучи попередньо ознайомленим із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, мала можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідачка таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставила під сумнів умови кредитування, зокрема комісії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково на 44,64 % (36 051,25 грн х 100% /80756,64 грн), з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору в розмірі 1081,36 (2422,40х44,64/100) грн.

Крім цього, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. надано договір № 02-09/2024-3 від 02 вересня 2024 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатом Суборою Н.С., заявку про надання юридичної допомоги № 12 від 01.05.2025, витяг з акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.05.3035, платіжну інструкцію № від 18.06.2025 про оплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на рахунок ОСОБА_6 оплати згідно вказаного вище договору про надання правової допомоги.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує , чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.

Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують

з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Суд врахував, що відповідачка не подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зазначивши у відзиві на позовну заяву, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. є неспівмірними із наданим обсягом послуг позивачу і не відповідає реальному стану речей.

Суд наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на їх обсяг, ціну позову, а також наявності в провадженні суду аналогічних справ цього ж позивача, інтереси якого представляє один і той самий представник, до різних відповідачів, а тому заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених в суді, підлягає зменшенню з 25 000,00 грн до 7 000, 00 грн.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1081,36 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 19, 141, 247, 264, 265, 274, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 102667446 від 17.08.2021 року, № -111788 від 24.08.2021, № 663988 від 27.08.2021, у розмірі 36 051,25, що складається із: 12300,00 грн. заборгованості за тілом кредитів, 22 948,25 грн. заборгованості за процентами, 803,00 грн. заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 1081,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;

Представник позивача - Ткаченко Марія Миколаївна, РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2;

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2025 року.

Суддя І.В. Лівер