РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/917/25

Провадження № 22-ц/4815/1108/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Вараського міського суду Рівненської області від 04 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «Діджи фінанс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на ОСОБА_3 , заборгованість за договором №200510998 від 21.04.2016 року у загальному розмірі 44 992,22 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Позов мотивовано тим, що 21.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №200510998, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 200 грн. з встановленим строком користування з 21.04.2016 по 21.04.2019 та сплатою відсотків за користування кредитом. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Діджи Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму заборгованості у загальному розмірі 44 992,22 грн., яка складається з: суми заборгованості - 30376,38 грн., суми інфляційних втрат - 11 879,47 грн., суми 3% річних - 2 736,37 грн.

Рішенням Вараського міського суду Рівненської області від 04 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ "Діджи Фінанс" оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 відступлення прав вимоги до ТОВ "ФК "Фагор" визнано недійсним, тому вважає, що ТОВ "ФК "Фагор" є неналежним кредитором, а отже виконання зобов`язання ОСОБА_4 перед неналежним кредитором тягне за собою відповідні наслідки. На думку апелянта ОСОБА_4 має право вимагати у ТОВ "ФК "Фагор" повернення виконаного зобов`язання за недійсним правочином в порядку ст. 1212 ЦК України. Водночас вказує, що цей факт не звільняє божника від виконання зобов`язання за Кредитним договором перед належним кредитором, що підтверджується рішенням суду господарської юрисдикції.

Вважає, що суд суперечить у своїх висновках щодо надання доказів наявності чи відсутності. Оскільки бере до уваги інформацію про відсутність заборгованості наданої відповідачем нічим не підтверджену, а натомість у рішенні посилається на відсутність належних та допустимих доказів з боку позивача наявності заборгованості - виписки по банківському рахунку.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 21.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на ОСОБА_3 , укладено Кредитний договір №200510998, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 200 грн. з встановленим строком користування з 21.04.2016 до 21.04.2019 та сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за кредитним договором №200510998 від 21.04.2016, за період з травня 2022 року до березня 2025 року становить 44 992,22 грн., яка складається з: суми заборгованості - 30376,38 грн., суми інфляційних втрат - 11 879,47 грн., суми 3% річних - 2 736,37 грн.

Відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, яке набрало законної сили 01.07.2021, між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами.

20 травня 2016 року ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «Фагор» відповідно до договору факторингу №1.

23.05.2016 згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

22.05.2019 відповідачем ОСОБА_1 погашена заборгованість на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», про що видано відповідачці довідку, у якій зазначено, що ТОВ «ФК «Фагор» станом на 22.05.2019 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_2 за договором № 200510998 від 21.04.2016; повідомлено, що станом на 22.05.2019 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий.

Додатково повідомлено, що, відповідно до чинного законодавства України (зокрема, ст.204,1082 ЦК України), дії боржників з виконання обов`язків на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки відповідно до чинного законодавства України вирішення судом спору, який існує між кредиторами, буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення. Виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника (клієнта) за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно. Отже, в даному випадку інтереси клієнта, що повернув у повному обсязі заборгованість на користь ТОВ «ФК «Фагор», повністю захищені законодавством України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 в справі № 910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, відповідно до якої позивач є кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Така обставина підтверджується копією додатку № 1 до Договору № 7_БМ про відступлення права вимоги від 20.07.2020, у якому під номером 66195 значиться ОСОБА_2 із зазначенням номеру договору 200510998 від 21.04.2016.

Позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 30 376,38 грн. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», та зафіксована у додатку до договору - реєстрі кредитних договорів.

З урахуванням викладеного позивач звернувся з позов у цій справі до суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як передбачено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як правильно встановлено судом першої інстанції позивач у справі стверджує про набуття ним 20.07.2020 права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7 БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020.

Водночас представник відповідача ОСОБА_5 надала до суду довідку ТОВ "ФК "Фагор" де вказано, що станом на 21.04.2016 заборгованість клієнта ОСОБА_2 за договором 200510998 погашена у повному обсязі, а договір закритий.

Нормами глави 48 ЦК України, що регламентує порядок виконання зобов`язань, не передбачено обов`язку боржника перед здійсненням виконання пересвідчуватися про належну особу кредитора, відтак, зобов`язання виконується з урахуванням особи кредитора, про яку на момент його виконання був обізнаний боржник.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про неналежність кредитора ТОВ "ФК "Фагор" за наслідками розгляду Північним апеляційним господарським судом справи №910/11298/16, оскільки недійсність відповідного договору про відступлення прав вимоги обумовлює правові наслідки, що виникають між його сторонами, зокрема, у спосіб повернення безпідставно отриманого майна, та не спричиняє виникнення прав чи обов`язків у інших суб`єктів, які сторонами зазначеного правочину не являються.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам і з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" залишити без задоволення.

Рішення Вараського міського суду Рівненської області від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.

Шимків С.С.