Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/10728/25

Провадження №2/635/7075/2025

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 15.12.2025 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, в якому просить: визнати виконавчий напис №206610 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Дебт Форс» та стягнути судові витрати.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №206610 від 22 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Дебт Форс».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено без дотримання вимоги щодо наявності безспірної заборгованості, у зв`язку з чим він оскаржується позивачем у судовому порядку як такий, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що на підставі зазначеного виконавчого напису здійснюються виконавчі дії, відкрито виконавче провадження, накладено арешт на його банківські рахунки, що унеможливлює користування власними коштами та створює загрозу звернення стягнення на заробітну плату й інші доходи. На думку позивача, подальше примусове стягнення спірної суми до вирішення спору по суті нівелює мету судового розгляду, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову та зумовить необхідність звернення з новими позовами щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, у зв`язку з чим він просить зупинити стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. На думку позивача виконавчий напис не відповідає ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 р. Невжиття заходів забезпечення позову ускладнить, або зробить неможливим виконання даного рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до частиною 1 статті 149 Цивільного процесуального Кодексу України (далі- ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам статті 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22 червня 2021 року №206610, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дебт Форс» заборгованості у розмірі 135 487,37 грн.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2021 року(ВП №66984865) приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №206610, виданого 22 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дебт Форс» загальної заборгованості у розмірі 135 487,37 грн.

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 01 листопада 2021 року(ВП №66984865) вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В.було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ТОВ «Виробнича компанія «Росса». Також визначено проводити утримання з доходів боржника у розмірі 20% суми, що залишилась після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до погашення боргу за виконавчим провадженням в сумі 145 487,37 грн(основної винагороди приватного виконавця в сумі 13 548,73 грн витрати виконавчого 869,00 грн), а всього у розмірі 149 905,51 грн.

Таким чином судом встановлено, що вказаний виконавчий напис пред`явлено до виконання, а також були вчинені виконавчі дії з його виконання. Відтак, подальші дії з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, у випадках невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивача, який буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

За таких обставин суд вважає, що у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи державним виконавцем буде примусово звернено стягнення на майно позивача у безспірному порядку, то ОСОБА_2 не зможе захистити або поновити свої права у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Також суд вважає, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій.

На підставі аналізу вищевказаних фактів суд дійшов висновку що між сторонами дійсно виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником у судовому порядку оскаржується виконавчий документ, за яким здійснюється стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого статтею 124 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №206610 від 22 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Дебт Форс» заборгованості у розмірі 135 487,37 гривень.

Оцінивши надані докази, враховуючи вимоги статті 154 ЦПК України, підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, з огляду на застосований судом спосіб забезпечення позову, предмет та склад учасників у справі, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-151, 247, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Лисенка А. О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В., про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 22 червень 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №206610 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» заборгованості у розмірі 135 487,37 гривень яке знаходиться на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. виконавче провадження №66984865.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», місце реєстрації: м.Київ, вул.Княжний Затон, б.9, оф.1, .

Стягувач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.О. КАРАСАВА