СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/906/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 12.12.2025 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження зі заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: селище Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 року головуючим суддею визначено П`ятничук І.В.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При залишенні заяви без руху, суддя керується положеннями статей 10 ч. 9, 175, 177 ЦПК України, тобто застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником не зазначено в якості заінтересованої особи відповідний відділ РАЦСУ, який має видати свідоцтво про смерть в разі задоволення даної заяви.

Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не визначено заінтересованої особи, не вказано її адресу місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст.175,185, 293 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. П`ятничук