Справа № 127/9244/22
Провадження № 2/127/1137/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищезазначена цивільна справа.
18.11.2025 відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки проходить службу за призовом під час мобілізації на особливий період в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (у військовій частині НОМЕР_2 ).
Від представника позивача адвоката Слізяк М.М. надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що сторона позивача заперечує щодо зупинення провадження у справі, оскільки за період розгляду даної справи у Вінницькому міському суді Вінницької області відповідач брав участь у розгляді інших справ безпосередньо, а також через свого представника. З наведеного слідує, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості брати участь в розгляді даної справи безпосередньо або через свого представника адвоката Дубінського Ю.Я.
Сторони по справі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено.
Вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.
Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 NN 8-рп/2002).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного ст. 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».
У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».
У цій справі предметом спору є розірвання шлюбу.
Справи про розірвання шлюбу не є складними, а тому відповідно до положень ст. 274 ЦПК України можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 17.05.2022 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження.
На переконання суду, положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України спрямовані на захист права особи, яка подала відповідне клопотання та перебуває у складі ЗСУ брати участь у розгляді судової справи, яка стосується її прав і обов`язків.
Проте аж ніяк положення даної норми не спрямовані на можливість зловживання стороною своїм правом для затягування розгляду справи.
Суд констатує, що участь сторони у розгляді справи є її правом, а не обов`язком. При цьому, крім особистої присутності в судових засіданнях, закон передбачає кілька альтернативних варіантів участі відповідача у розгляді справи: письмовий виклад своїх заперечень у відзиві чи інших заявах по суті справи; участь в судових засіданнях через представника; участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Відповідач скеровував до суду електронною поштою заяви про відкладення судового розгляду, зупинення провадження причому жодного разу особисто не висловив свою позицію по суті справи. Протягом трьох років перебування справи в суді відповідач жодного разу не висловив наміру щодо примирення або збереження сім`ї.
Варто зазначити що, у вищевказаних справах інтереси ОСОБА_2 представляє адвокат Дубінський Ю.Я., що також підтверджується копією ордера серії АВ №1217402.
З огляду на те, що інтереси відповідача у справі представляє адвокат, суд вважає, що відповідач, виконуючи конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, міг впродовж розгляду справи і може на даний час реалізувати процесуальні права й обов`язки у справі через свого представника, брати участь у розгляді справи іншим способом.
Крім того, суд зазначає, що тривале зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні.
Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись України, ст. 251, 252 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.12.2025.

Суддя О.О. Жмудь