Провадження 2/127/5988/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Обертун Н.М.,

адвоката відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову Дударенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про визнання зобов`язань відсутніми та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про визнання зобов`язань відсутніми.

Позов обґрунтований тим, що 26.07.2023 між позивачкою та відповідачем було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-10, у відповідності до якого кредитодавець забов`язався надати позивачці кредит в сумі 250 000, 00 гривень на період з 26.07.2023 по 26.01.2025. В якості забезпечення своїх зобов`язань позивачка передала відповідачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , про що було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстровано в реєстрі за № 310. На виконання умов кредитного договору на рахунок позичальника було перераховано 245 000, 00 гривень. Позивачка виконувала умови кредитного договору і за період з 25.08.2023 по 25.01.2024 сплатила відповідачу 48 018, 00 гривень. Станом на момент закінчення строку кредитування заборгованість склала 246 982, 00 гривень. Позивачка не мала змоги погасити заборгованість, у зв`язку із чим звернулась до відповідача з проханням розстрочити сплату залишку боргу. В подальшому між сторонами було укладено договори № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-10 від 26.07.2023, а також внесено зміни до іпотечного договору. Позивачка підписала вказані договори, вважаючи, що таким чином отримує розстрочення сплати боргу за договором від 26.07.2023. У загальному розмірі позивачка сплатила відповідачу 102 482, 50 гривень. Позивачка стверджує, що не отримувала від відповідача коштів в розмірі 1 062 790, 31 гривень, позику було надано лише в сумі 245 000, 00 гривень. Позивачка вважає, що за відсутності виконання позикодавцем обов`язку з передачі грошових коштів у позику за договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-10 від 26.07.2023, у позикодавця відсутнє й право вимоги з повернення позик у розмірах: 194 500, 00 гривень за договором № 1 від 06.03.2024; 268 700, 00 гривень за договором № 2 від 24.05.2024; 357 000, 00 гривень за договором № 3 від 16.08.2024, як і кореспондуючий обов`язок з повернення цих позик у позичальника.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогами про визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» права вимоги боргу до ОСОБА_1 за договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-10 від 26.07.2023, а також права іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 310 в частині змін, які були внесені договорами від 06.03.2024, від 24.05.2024 і від 16.08.2024. Також позивачка просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 12.12.2024 було забезпечено вищевказаний позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даного нерухомого майна.

Ухвалою суду від 23.12.2024 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та докази у строк, встановлений судом, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

У строк, визначений ухвалою суду від 23.12.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Водночас, 30.01.2025, у строк встановлений вказаним судовим рішенням, від адвоката відповідача на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує умови укладеного із нею ТОВ «Гелексі Фінанс» договору № 26-07-23-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.07.2023. ТОВ «Гелексі Фінанс», з урахуванням укладених договорів № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, було надано ОСОБА_1 в кредит грошові кошти на загальну суму 1 070 200, 00 гривень, що підтверджується відповідними платіжними документами. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою по зустрічному позову умов вказаного договору станом на 27.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 1 184 585, 29 гривень.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» із зустрічною вимогою про стягнення на його користь із ОСОБА_1 заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в сумі 1 184 585, 29 гривень, з яких: 1 057 665, 44 гривень заборгованість за тілом кредиту; 126 919, 85 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами. Також позивач по зустрічному позову просив стягнути на його користь з відповідачки судові витрати.

Ухвалою суду від 15.04.2025 було прийнято зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом, об`єднано їх в одне провадження, а також запропоновано відповідачці по зустрічному позову надати суду відзив на позовну заяву та докази у строк, встановлений судом, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Вищевказане судове рішення було одержане адвокатом відповідачки по зустрічному позову 18.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до її електронного кабінету. (т. 2 а.с. 11)

Відповідачкою по зустрічному позову та/або її адвокатом відзив на зустрічний позов, у строк встановлений судом, надано не було.

У ході підготовчого провадження було уточнено позовні вимоги за первісним позовом в частині номеру договору, права вимоги за яким позивачка по первісному позову просить визнати відсутніми, що мало місце внаслідок описки. Так, адвокат позивачки по первісному позову замість вказаного по тексту позовної заяви договору «№ 26-07-23-01-10» просила вважати правильним «№ 26-07-23-01-Ю».

Ухвалою суду від 15.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

08.12.2025 судом прийнято до розгляду в якості доказів подані адвокатом відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову разом із клопотанням від 25.11.2025 (одержані судом 01.12.2025) платіжну інструкцію від 16.08.2024 і наказ ТОВ «Гелексі Фінанс» № 18 від 30.10.2018, про що було постановлено відповідну ухвалу без оформлення окремого документа, яку занесено до протоколу судового засідання

У судове засідання позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову повторно не з`явилась, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Від позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у її відсутність не надходили. Таким чином, позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову не з`явилась в судове засідання без поважних причин.

Адвокат відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову.

Судом не встановлено, що нез`явлення позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, думку адвоката відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову та положення ст. 223 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи у відсутність позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесена до протоколу судового засідання).

У судовому засіданні адвокат відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову первісні позовні вимоги не визнала і просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність й необґрунтованість. Натомість просила задовольнити зустрічні позовні вимоги, аргументуючи мотивами викладеними у зустрічній позовній заяві.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою на отримання кредиту, ознайомившись, зокрема, із паспортом споживчого кредиту ТОВ «Гелексі Фінанс». (т. 1 а.с. 14-16 (аналогічно т. 2 а.с. 56-59), т. 2 а.с. 49-51, 54-60)

Того ж дня, 26.07.2023, між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредит у сумі 250 000, 00 гривень на споживчі цілі на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальниця, в свою чергу, зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі 36 % річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) відповідно до умов цього договору. (т. 1 а.с. 6-12зв. (аналогічно т. 2 а.с. 61-73))

Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони правочину узгодили графік розрахунків за цим договором. (т. 1 а.с. 13-13зв. (аналогічно т. 2 а.с. 74-75))

Крім того, додатком № 1/1 до вищевказаного договору сторони правочину узгодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про кредит. (т. 1 а.с. 14зв. (аналогічно т. 2 а.с. 76))

ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник вищевказаного договору, паспорт кредиту та додатки до нього, що підтверджується відповідною розпискою підписаною ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 78)

Підписуючи договір № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, позичальниця підтвердила, що:

- отримала в письмовій формі від кредитодавця до укладення договору всю необхідну інформацію вказану в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»;

- ознайомлена з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця;

- в укладеному договорі містяться всі істотні для позичальника умови кредитування, які є вигідними та справедливими для неї, відповідають її інтересам, зрозумілі їй та нею усвідомлені, не є несправедливими чи дискримінаційними. Позичальниця заявила про відсутність підстав та наміру для надсилання на адресу кредитодавця протоколів розбіжностей з метою зміни, доповнення, редагування, додання, виключення як окремих положень (умов) договору так і всього договору в цілому;

- інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальницею суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;

- отримала необхідну інформацію для отримання кредиту, яка містить наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця та перед укладанням договору самостійно ознайомилась з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення;

- отримала від кредитодавця інформацію необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття нею обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту та отримала від кредитодавця у письмовій формі паспорт кредиту (п. 11.4 договору).

Також підписанням вищевказаного договору сторони підтвердили, що при укладенні цього договору вони діють добровільно, без примусу, розуміючи сутність та природу цього договору, а також правові наслідки укладення цього договору, усвідомлюючи характер своїх прав та обов`язків за цим договором. Сторони заявили про відсутність будь-яких тяжких обставин, які б змусили будь-яку зі сторін укладати цей договір на умовах, викладених в ньому, а також підтвердили, що умови цього договору є прийнятними для сторін і у зв`язку з цим не вважають умови цього договору вкрай невигідними для себе, дискримінаційними, несправедливими, а також, що сторони не перебувають у скрутному становищі при укладанні даного договору та укладання цього договору не стане причиною їх скрутного становища, що може мати місце в майбутньому (п. 11.5 договору).

В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 26.07.2023 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 310. Предметом іпотеки за даним іпотечним договором є квартира АДРЕСА_1 , яка належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 06.05.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 675. (т. 1 а.с. 37-44 (аналогічно т. 2 а.с. 79-86))

Того ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. у зв`язку із посвідченням вищевказаного договору іпотеки, було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до припинення цього договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за № 311; номер запису про обтяження 51139193). (т. 2 а.с. 87-89)

26.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою і просила видати їй кредитні кошти на виконання умов договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 наступним чином: 245 000, 00 гривень шляхом перерахування на вказаний нею рахунок і 5 000, 00 гривень доручила ТОВ «Гелексі Фінанс» сплатити на рахунок ОСОБА_2 за вчинення нотаріальних послуг. (т. 2 а.с. 90)

Так, 26.07.2023 ТОВ «Гелексі Фінанс» перерахувало грошові кошти в сумі 245 000, 00 гривень на рахунок ОСОБА_1 , а 5 000, 00 гривень, за дорученням ОСОБА_1 , на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кабаєвої А.А., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. (т. 2 а.с. 183-184)

06.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту згідно договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 на 194 500, 00 гривень та збільшення терміну кредитування до 26.01.2025, підтвердивши згоду на зміну відсоткової ставки по кредиту з 36 % на 48 % річних з 07.03.2024. (т. 2 а.с. 91)

Також, 06.03.2024 ОСОБА_1 ознайомилась із паспортом споживчого кредиту ТОВ «Гелексі Фінанс», а також підтвердила, що ознайомлена та проінформована ТОВ «Гелексі Фінанс» щодо фінансової послуги, зокрема у письмовій формі. (т. 2 а.с. 92-94, 99-103)

Так, 06.03.2024 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1, яким було внесено до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 зміни та доповнення, зокрема: змінено суму кредиту з 250 000, 00 гривень на 444 500, 00 гривень, розмір відсоткової ставки з 36 % річних на 48 % річних, строк кредитування - по 26.01.2025. (т. 1 а.с. 17-18зв. (аналогічно т. 2 а.с. 105-108))

У зв`язку з укладення вищевказаного договору № 1 сторони правочину узгодили новий графік розрахунків за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, виклавши його у додатку № 2, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про кредит, виклавши її у додатку № 2/2. (т. 1 а.с. 19-20зв. (аналогічно т. 2 а.с. 109-112))

ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник вищевказаного договору, паспорт кредиту та додатки до нього, що підтверджується відповідною розпискою підписаною ОСОБА_1 . Зокрема повідомила, що не являється військовослужбовцем ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тощо. (т. 2 а.с. 98, 108, 113)

Крім того, у зв`язку з укладення вищевказаного договору № 1 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено 06.03.2024 договір про внесення змін та доповнень № 1 до іпотечного договору від 26.07.2023 за реєстровим № 310, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстровано в реєстрі за № 313. (т. 1 а.с. 45-45зв. (аналогічно т. 2 а.с. 114-115))

Того ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. у зв`язку із посвідченням вищевказаного договору було внесено до Державного реєстру речових прав актуальну інформацію про державну реєстрацію іпотеки. (т. 2 а.с. 116-117)

06.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявами і просила видати їй кредитні кошти на виконання умов договору № 1 від 06.03.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 наступним чином: 49 900, 00 гривень шляхом видачі 06.03.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 07.03.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 08.03.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 40 500, 00 гривень шляхом видачі 11.03.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 4 300, 00 гривень доручила ТОВ «Гелексі Фінанс» сплатити на рахунок ОСОБА_2 за вчинення нотаріальних послуг. (т. 2 а.с. 118-119)

Так, 06.03.2024 ТОВ «Гелексі Фінанс» за дорученням ОСОБА_1 перерахувало грошові кошти в сумі 4 300, 00 гривень на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кабаєвої А.А., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, а також видало ОСОБА_1 готівку із каси товариства в сумі 190 200, 00 гривень, а саме: 06.03.2024 49 900, 00 гривень; 07.03.2024 49 900, 00 гривень; 08.03.2024 49 900, 00 гривень; 11.03.2024 40 500, 00 гривень, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. (т. 2 а.с. 185, 188-191)

24.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту згідно договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 на 268 700, 00 гривень, підтвердивши згоду на зміну відсоткової ставки по кредиту з 48 % на 36 % річних з 25.05.2024. (т. 2 а.с. 120)

Також, 24.05.2024 ОСОБА_1 ознайомилась із паспортом споживчого кредиту ТОВ «Гелексі Фінанс», а також підтвердила, що ознайомлена та проінформована ТОВ «Гелексі Фінанс» щодо фінансової послуги, зокрема у письмовій формі. (т. 2 а.с. 121-123, 127-131)

Так, 24.05.2024 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2, яким було внесено до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 зміни та доповнення, зокрема змінено суму кредиту з 444 500, 00 гривень на 713 200, 00 гривень. (т. 1 а.с. 21-22 (аналогічно т. 2 а.с. 133-135))

У зв`язку з укладення вищевказаного договору № 2 сторони правочину узгодили новий графік розрахунків за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, виклавши його у додатку № 3, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про кредит, виклавши її у додатку № 3/3. (т. 1 а.с. 24-27 (аналогічно т. 2 а.с. 137-140))

ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник вищевказаного договору, паспорт кредиту та додатки до нього, що підтверджується відповідною розпискою підписаною ОСОБА_1 . Зокрема повідомила, що не являється військовослужбовцем ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тощо. (т. 2 а.с. 126, 136 (аналогічно т. 1 а.с. 24), 141)

Крім того, у зв`язку з укладення вищевказаного договору № 2 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено 24.05.2024 договір про внесення змін та доповнень № 2 до іпотечного договору від 26.07.2023 за реєстровим № 310, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1267. (т. 1 а.с. 46-46зв. (аналогічно т. 2 а.с. 142-143))

Того ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. у зв`язку із посвідченням вищевказаного договору було внесено до Державного реєстру речових прав актуальну інформацію про державну реєстрацію іпотеки. (т. 2 а.с. 144)

24.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявами і просила видати їй кредитні кошти на виконання умов договору № 2 від 24.05.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 наступним чином: 49 900, 00 гривень шляхом видачі 24.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 27.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 28.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 29.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 30.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 16 200, 00 гривень шляхом видачі 31.05.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 3 000, 00 гривень доручила ТОВ «Гелексі Фінанс» сплатити на рахунок ОСОБА_3 за вчинення нотаріальних послуг. (т. 2 а.с. 145-147)

Так, 24.05.2024 ТОВ «Гелексі Фінанс» за дорученням ОСОБА_1 перерахувало грошові кошти в сумі 3 000, 00 гривень на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, а також видало ОСОБА_1 готівку із каси товариства в сумі 265 700, 00 гривень, а саме: 24.05.2024 49 900, 00 гривень; 27.05.2024 49 900, 00 гривень; 28.05.2024 49 900, 00 гривень; 29.05.2024 49 900, 00 гривень; 30.05.2024 49 900, 00 гривень; 31.05.2024 16 200, 00 гривень, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. (т. 2 а.с. 186, 192-197)

16.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту згідно договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 на 357 000, 00 гривень. (т. 2 а.с. 148)

Також, 16.08.2024 ОСОБА_1 ознайомилась із паспортом споживчого кредиту ТОВ «Гелексі Фінанс», а також підтвердила, що ознайомлена та проінформована ТОВ «Гелексі Фінанс» щодо фінансової послуги, зокрема у письмовій формі. (т. 2 а.с. 149-151, 155-160)

Так, 16.08.2024 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3, яким було внесено до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 зміни та доповнення, зокрема змінено суму кредиту з 713 200, 00 гривень на 1 070 200, 00 гривень. (т. 1 а.с. 28-31 (аналогічно т. 2 а.с. 162-165))

У зв`язку з укладення вищевказаного договору № 3 сторони правочину узгодили новий графік розрахунків за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, виклавши його у додатку № 4, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про кредит, виклавши її у додатку № 4/4. (т. 1 а.с. 32-36 (аналогічно т. 2 а.с. 166-170))

ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник вищевказаного договору, паспорт кредиту та додатки до нього, що підтверджується відповідною розпискою підписаною ОСОБА_1 . Зокрема повідомила, що не являється військовослужбовцем ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тощо. (т. 2 а.с. 154, 165, 171)

Крім того, у зв`язку з укладення вищевказаного договору № 3 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено 16.08.2024 договір про внесення змін та доповнень № 3 до іпотечного договору від 26.07.2023 за реєстровим № 310, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоміною О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 3872. (т. 1 а.с. 47-47зв. (аналогічно т. 2 а.с. 176-177))

Того ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоміною О.А. у зв`язку із посвідченням вищевказаного договору було внесено до Державного реєстру речових прав актуальну інформацію про державну реєстрацію іпотеки. (т. 2 а.с. 178-179)

Крім того, 16.08.2024 ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги № ПД 26-07-23-01-Ю із ФОП ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 172-174)

Як вбачається із акту приймання-передачі послуг № 1 від 16.08.2024 до вищевказаного договору, ФОП ОСОБА_4 було надано ОСОБА_1 послуги з правової допомоги при укладенні кредитного договору, вартість яких становить 4 700, 00 гривень. (т. 2 а.с. 175)

16.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявами і просила видати їй кредитні кошти на виконання умов договору № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 наступним чином: 49 900, 00 гривень шляхом видачі 16.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 19.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 20.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 21.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 22.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 23.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 49 900, 00 гривень шляхом видачі 26.08.2024 з каси ТОВ «Гелексі Фінанс» готівкою; 3 000, 00 гривень доручила ТОВ «Гелексі Фінанс» сплатити на рахунок ОСОБА_5 за вчинення нотаріальних послуг; 4 700, 00 гривень доручила ТОВ «Гелексі Фінанс» сплатити на рахунок ОСОБА_4 за надання послуг згідно акту приймання-передачі № 1 від 16.08.2024. (т. 2 а.с. 180-182)

Так, 16.08.2024 ТОВ «Гелексі Фінанс» за дорученням ОСОБА_1 перерахувало грошові кошти в сумі 4 700, 00 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_4 та 3 000, 00 гривень на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фоміної О.А., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, а також видало ОСОБА_1 готівку із каси товариства в сумі 349 300, 00 гривень, а саме: 16.08.2024 49 900, 00 гривень; 19.08.2024 49 900, 00 гривень; 20.08.2024 49 900, 00 гривень; 21.08.2024 49 900, 00 гривень; 22.08.2024 49 900, 00 гривень; 23.08.2024 49 900, 00 гривень; 26.08.2024 49 900, 00 гривень, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. (т. 2 а.с. 187, 198-204, т. 3 а.с. 79)

Позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову вважає, що у ТОВ «Гелексі Фінанс» відсутнє право вимоги за договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, а також право іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 310 в частині змін, які були внесені договорами від 06.03.2024, від 24.05.2024 і від 16.08.2024, оскільки не вважає себе боржником у цих правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такого судового розгляду кредитор не ініціював. Водночас, після звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом, ТОВ «Гелексі Фінанс» пред`явило зустрічний позов. Відповідач по первісному позову/позивач по зустрічному позову вважає, що позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову порушено умови договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Судом прийнято до уваги, що передбачений у п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц.

Позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову вважає, що у неї відсутні зобов`язання за договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, оскільки вона не отримувала від ТОВ «Гелексі Фінанс» кредитних коштів на їх виконання. Позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову стверджує, що отримала кредит лише в сумі 245 000, 00 гривень на виконання умов договору № 26-07-23-01-Ю в редакції від 26.07.2023, зміни до якого укладались нею виключно з метою розстрочки боргу за цим кредитним договором.

Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1047 і ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що при укладенні договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, його сторонами було погоджено усі істотні умови цього договору.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ст. 640 ЦК України).

Зокрема зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч. 1, ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Зміна договору, зокрема, вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК України).

У відповідності до ст. 203 ЦК України, судом встановлено, що зміст договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 із змінами та доповненнями до нього, викладеними у договорах № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024, не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову на момент укладення вказаних договорів мала необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину на момент його укладення, як і змін та доповнень до нього, було вільним і відповідало його внутрішній волі. Воля сторін правочину на момент його укладення, зокрема на момент внесення змін та доповнень до нього, полягала в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки за договором, що й було здійснено сторонами по справі. Ця воля була взаємною і спрямованою на досягнення певної мети. Правочин вчинено у формі, встановленій законом і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Твердження позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову про те, що при внесення змін та доповнень договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 вона вважала, що отримує лише розстрочку сплати боргу за цим договором, є безпідставними і спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами. Зокрема на те, що ОСОБА_1 чітко усвідомлювала, що отримує не розстрочку по сплаті заборгованості, а вчиняє дії спрямовані на збільшення суми кредиту, вказують власноруч написані нею заяви на збільшення розміру кредиту, на порядок видачі їй кредитних коштів, щоразу ознайомлення її ТОВ «Гелексі Фінанс» із такою фінансовою послугою, зазначення при письмовому опитуванні мети «встановлення ділових відносин» - «отримання кредиту», паспортом споживчого кредиту, отримання нею правової допомоги від ФОП ОСОБА_4 при укладення кредитного договору. (т. 2 а.с. 91-94, 99-103, 118-123, 127-131, 145-151, 155-160, 172-175, 180-182) При цьому ОСОБА_1 здійснювала свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Тлумачення вказаної норми дозволяє стверджувати, що:

-під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення;

-під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу);

-помилка, яка істотним чином впливає на формування волі сторони правочину, повинна існувати на момент його вчинення. Схематично вплив обставин, які мають істотне значення можливо відобразити таким чином: «немає істотної помилки відсутнє вчинення правочину». Незнання закону не включено до переліку помилок, яким надається істотне значення. Це по суті є відображенням ще римського принципу ignorantia juris nocet (з лат. незнання закону шкодить);

-поза віднесенням до обставин, які можуть бути розцінені як такі, що мають істотне значення, знаходиться мотив правочину. Мотив правочину це стимул його вчинення і дозволяє встановити, чому саме особа вчинює правочин. Тому мотив, за яким вчинено правочин, правового значення не має. Хоча й законодавець і вказує на допустимість надання мотиву правочину значення істотної помилки у випадках, встановлених у законі. Проте таких випадків на рівні норми закону законодавець не передбачив.

Суд зауважує, що наступна зміна свого рішення або ставлення до його наслідків в результаті переусвідомлення його значення для себе, що настали у майбутньому, тобто після укладення такого правочину, не повинні створювати уявлення про наявність такої помилки станом на момент укладення оспорюваного правочину. Суд виходить з того, що підстави недійсності правочину повинні існувати саме на момент його укладення, усі сумніви та зміна намірів і ставлення до укладеного правочину, що виникли після моменту укладення, не впливають на його дійсність, а можуть слугувати виключно підставами для його розірвання, якщо це передбачено законом для такої правової ситуації.

Як вбачається із змісту договорів № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 (їх преамбули), сторони цього правочину при внесенні змін і доповнень до нього попередньо ознайомившись із правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цих правочинів та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, уклали ці договори - № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023.

Твердження позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову про те, що за договором № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в позику вона одержала лише 245 000, 00 гривень, є безпідставними і спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами. Як вбачається із платіжних документів (платіжних інструкцій та видаткових касових ордерів), позивачка по первісному позову/відповідачка по зустрічному позову отримала від ТОВ «Гелексі Фінанс» в кредит усього 1 070 200, 00 гривень, з урахуванням змін та доповнень до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, внесеними договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024. (т. 2 а.с. 183-204, т. 3 а.с. 79) Умовами кредитного договору чітко визначено порядок надання кредиту готівкою у касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок (рахунки) вказані позичальником у заяві (п. 1.6 договору). Судом встановлено, що кредитні кошти були видані кредитодавцем ОСОБА_1 у чіткій відповідності до її заяв з цього приводу. (т. 2 а.с. 90-91, 118-119, 145-147, 180-182)

Позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову не доведено, що вона помилилась щодо природи договорів № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024, якими було внесено зміни та доповнення до договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023.

Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Як вбачається із наданих адвокатом відповідача по первісному позову/відповідача по зустрічному позову платіжних документів, ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту сплатила усього 210 500, 00 гривень. (т. 2 а.с. 205-217) Дана сума не узгоджується із повідомленою позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову (102 482, 50 гривень), адже нею, зокрема, погашення кредиту відбувалось готівкою через касу ТОВ «Гелексі Фінанс». Крім того, позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову дані суми вказані з урахуванням банківської комісії. Суми ж перераховані позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову безготівково з її рахунків, відритих в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк», узгоджуються із наданими нею виписками по її картковим рахункам. (т. 1 а.с. 50-87)

У постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц Верховний Суд також вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову не спростовано факт отримання нею кредитних коштів в сумі 1 070 200, 00 гривень за вищевказаним кредитним договором.

Отже, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про підтвердження факту отримання позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову кредиту за договором № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в сумі 1 070 200, 00 гривень.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач по зустрічному позову, пред`являючи вимоги про повернення кредиту (позики), просив стягнути крім заборгованості за основною сумою боргу (суму, яку фактично отримав в борг позичальник), заборгованість за відсотками.

Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Гелексі Фінанс» за договором № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, вбачається, що станом на 27.01.2025 заборгованість становить 1 184 585, 29 гривень, з яких: 1 057 665, 44 гривень заборгованість за тілом кредиту; 126 919, 85 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами. (т. 2 а.с. 26-39)

З`ясовуючи обставини, пов`язані із правильністю здійснення розрахунку заборгованості, та здійснюючи оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, суд прийшов до наступного висновку.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Гелексі Фінанс» на виконання умов договору № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 кредит в сумі 1 070 200, 00 гривень.

Так, із вищевказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову в рахунок погашення тіла кредиту було сплачено 12 534, 56 гривень. (т. 2 а.с. 26-39)

Відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову не спростовано розмір заборгованості, визначений позивачем по первісному позову/відповідачем по зустрічному позову за тілом кредиту.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 становить 1 057 665, 44 гривень (1 070 200, 00 гривень 12 534, 56 гривень).

Також позивач по зустрічному позову просив суд стягнути з відповідачки по зустрічному позову заборгованість по відсотках за вищевказаним договором в сумі 126 919, 85 гривень.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позивач по зустрічному позову має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у відповідності до умов кредитного договору.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом прийнято до уваги і строк кредитування, визначений умовами вищевказаного кредитного договору, і порядок нарахування відсотків за користування кредитом, з урахуванням змін і доповнень до його умов.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Гелексі Фінанс», відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами було сплачено 197 965, 44 гривень. (т. 2 а.с. 26-39)

Судом перевірено здійснений позивачем по зустрічному позову розрахунок заборгованості і встановлено його відповідність умовам вищевказаного кредитного договору та вимогам чинного законодавства України.

Суд прийшов до висновку, що розрахунок заборгованості за договором № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, здійснений позивачем по зустрічному позову/відповідачем по первісному позову, є обґрунтованим і підтвердженим належними, допустимими і достовірними доказами.

Відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову заявлений позивачем по зустрічному позову/відповідачем по первісному позову розмір заборгованості по відсотках не спростовано.

Таким чином, заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 становить 126 919, 85 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено неналежне виконання відповідачкою по зустрічному позову/позивачкою по первісному позову умов вищевказаного кредитного договору.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що зобов`язання за договором № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, з урахуванням змін та доповнень до нього, внесеними договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024, є дійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, останній має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів за користування ними.

Таким чином, з відповідачки по зустрічному позову на користь позивача по зустрічному позову підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в сумі 1 057 665, 44 гривень (1 070 200, 00 гривень 12 534, 56 гривень), а також заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 126 919, 85 гривень.

Вирішуючи вимоги позивачки по первісному позову в частині визнання відсутнім у ТОВ «Гелексі Фінанс» права іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 310 в частині змін, які були внесені договорами від 06.03.2024, від 24.05.2024 і від 16.08.2024, суд виходить з наступного, зокрема.

Так, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

За загальним правилом, акцесорність означає односторонню залежність забезпечувального зобов`язання від основного зобов`язання та характеризується відсутністю взаємозалежності, а також взаємної акцесорності. Тобто саме забезпечувальне зобов`язання має похідний характер від основного та саме юридична доля забезпечувального зобов`язання наслідує юридичну долю основного, а не навпаки.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку» вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

У частинах четвертій, п`ятій згаданої статті визначено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, іпотека є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що право іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 310 в частині змін, які були внесені договорами від 06.03.2024, від 24.05.2024 і від 16.08.2024, у відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову є відсутнім.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі від 23.12.2024 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи неодноразову неявку позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову суд зауважує, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення адвоката відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову, дослідивши письмові пояснення викладені в заявах по суті справи та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що первісний позов не підлягає задоволенню, натомість зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивачки по первісному позову шляхом визнання відсутнім права вимоги у ТОВ «Гелексі Фінанс» до неї за договорами № 1 від 06.03.2024, № 2 від 24.05.2024 і № 3 від 16.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023, а також права іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 310 в частині змін, які були внесені договорами від 06.03.2024, від 24.05.2024 і від 16.08.2024. Приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду даної справи обставини, в задоволенні первісних позовних вимог слід відмовити, враховуючи їх необґрунтованість та недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову.

Водночас, враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача по зустрічному позову шляхом стягнення на його користь з відповідачки по зустрічному позову заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в сумі 1 184 585, 29 гривень, з яких: 1 057 665, 44 гривень заборгованість за тілом кредиту; 126 919, 85 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено сплату позивачкою по первісному позову судового збору в сумі 4 844, 80 гривень за подання позову і 605, 60 гривень за забезпечення позову, а також позивачем по зустрічному позову в сумі 17 768, 78 гривень, що підтверджується квитанціями від 10.12.2024 і від 20.12.2024, а також платіжною інструкцією від 27.01.2025, відповідно. (т. 1 а.с. 93-94, 112, т. 2 а.с. 48)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачкою по первісному позову в сумі 5 450, 40 гривень, слід залишити за нею, а сплачений позивачем по зустрічному позову в сумі 17 768, 78 гривень, стягнути з відповідачки по зустрічному позову на користь ТОВ «Гелексі Фінанс».

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати, зокрема, на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Склад та розмір витрат, пов`язаних, зокрема, з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Адвокатом позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову та адвокатом відповідача по первісному позову/позивачем по зустрічному позову в ході підготовчого провадження було повідомлено про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачкою по первісному позову/відповідачкою по зустрічному позову та відповідачем по первісному позову/позивачем по зустрічному позову судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі, а тому адвокати просили суд вирішити дане питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог, посилаючись на ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із ч. 2 і ч. 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, у зв`язку із чим, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне встановити позивачці по первісному позову/відповідачці по зустрічному позову та відповідачу по первісному позову/позивачу по зустрічному позову п`ятиденний термін після ухвалення рішення по суті позовних вимог для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу і призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати, проведення якого слід здійснити в режимі відеоконференції, враховуючи ухвалу суду від 10.02.2025.

До ухвалення рішення у справі учасники справи не повідомили суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених інших витрат, крім розміру витрат позивачки по первісному позову/відповідачки по зустрічному позову та відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову на професійну правничу допомогу; про причини неможливості надання таких доказів. Отже, доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

У відповідності до ч. 9 і ч. 10 ст. 158 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні первісних позовних вимог, заходи забезпечення первісного позову вжиті ухвалою суду від 12.12.2024 підлягають скасуванню, однак зберігають свою дію до набрання законної сили даним судовим рішенням.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 12, 15, 16, 202-204, 207, 509, 525-527, 530, 546, 575, 610-612, 625-629, 638, 640, 651, 654, 1047-1050, 1054, 1055, 10561 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-266, 273, 354-355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про визнання зобов`язань відсутніми відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 26-07-23-01-Ю від 26.07.2023 в сумі 1 184 585, 29 гривень та судовий збір в сумі 17 768, 78 гривень.

Судовий збір в сумі 5 450, 40 гривень залишити за ОСОБА_1 .

Скасувати заходи забезпечення первісного позову вжиті ухвалою суду від 12.12.2024, які зберігають свою дію до набрання законної сили даним судовим рішенням.

ОСОБА_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (до 23.12.2025) надати суду докази щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 05 січня 2026 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Грушевського, 17 (зал судових засідань № 17), яке провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою «системи відеоконференцзв`язку» за вебпосиланням https://vkz.court.gov.ua/.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява залишається без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс»: ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28, офіс 401.

Рішення суду складено 18.12.2025.

Суддя