Справа № 156/968/25
Провадження № 2/156/427/25
Рядок статзвіту № 40
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участю секретаря судового засідання - Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось через систему «Електронний суд» до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 99264,72 грн., а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Відповідач умови вказаного договору не виконала, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 18.11.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ КБ «Приват Банк» (, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) платіжна картка маска-картки № НОМЕР_2 ; чи відбулось зарахування коштів на картковий рахунок маска-картки № НОМЕР_2 у період 09.04.2023 по 14.04.2023 у сумі 21100 грн.; у разі підтвердження переказу коштів - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення ), що підтвердять дану інформацію.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Юніт Капітал», проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Ухвалою суду від 16.12.2025, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України).

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов?язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з цим позовом до суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов?язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

У ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов?язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб?єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 09.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №207470478, за яким останній надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 21100,00 грн.

Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор MNV97С4В було направлено позичальнику ОСОБА_1 09.04.2023 на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів , одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 09.04.2023 о 14:22:10 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано грошові кошти в сумі 21100,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , яка зазначена ОСОБА_1 у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 09.04.2023, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Виконання первинним кредитором обов?язку щодо надання грошових коштів у розмірі 21100,00 грн. ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 21.09.2025, а також платіжним дорученням від 09.04.2023.

Окрім цього, інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду від 18.11.2025 підтверджено, що картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 , а 09.04.2023 на вказану картку зараховано 21100,00 грн.

Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечено.

Таким чином, суд вважає встановленим, що 09.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №207470478, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв?язку з чим між сторонами виникли договірні зобов?язання.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18; від 09.09.2020 у справі №732/670/19; від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 02.11.2021 у справі №243/6552/20.

Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов?язався відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а фактор зобов?язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 8.2 вказаного договору строк його дії закінчується 28.11.2019. Однак, у подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, а саме: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії, тобто з 28.11.2018 по 31.12.2024.

Із витягу з реєстру прав вимоги №233 від 13.06.2023 вбачається, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 на суму заборгованості 46447,20 грн, в тому числі: 21100,00 грн заборгованість по основному боргу, 25347,20 грн заборгованість за відсотками.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» 30.10.2023 укладено договір факторингу №10/1024-01,за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов?язався відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

Із реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 на суму заборгованості 99264,72 грн, в тому числі: 21100,00 грн заборгованість по основному боргу, 78164,72 грн заборгованість за відсотками.

Також, між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 04.06.2025 укладений договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов?язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.

Із реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 вбачається, що до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 на суму заборгованості 99264,72 грн., в тому числі: 21100,00 грн. заборгованість по основному боргу, 78164,72 грн. заборгованість за відсотками.

Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов?язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов?язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов?язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов?язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми ст. 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов?язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов?язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №916/1171/18, від 14.11.2018 у справі №910/8682/18, від 30.08.2018 у справі №904/8978/17, від 04.03.2019 у справі №5015/6070/11, від 10.09.2019 у справі №9017/317/19, від 09.07.2019 у справі №903/849/17.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Отже, долучені до справи договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому вони підлягають до виконання.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так і їх сукупність належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 дійсно отримала кредит у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та в подальшому перехід прав за кредитним договором вимог до нових кредиторів: спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», пізніше до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до позивача ТОВ «Юніт Капітал».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 09.04.2023 укладено кредитний договір №207470478, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов?язалося надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 21100,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Орієнтовна дата повернення кредиту 09.05.2023 (п.2.1, 2.3, 7.1 договору).

Згідно з п.3.1 договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, який на момент укладення цього договору складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Відповідно до п.3.2. договору встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Згідно з п.3.3 договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3354 грн. 90 коп.

За користування кредитом позичальник зобов?язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, а саме:

- зобов?язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 193,45 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,53 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.3 договору);

- зобов?язання позичальника по сплаті процентів після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,098 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.4 договору).

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 13.06.2023, з урахуванням сплачених відповідачем сум в розмірі 15,00 грн., становить 45818,42 грн., з яких: 21100,00 грн. заборгованість по основному боргу, 25347,20 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 заборгованість станом на 10.10.2024 становить 99264,72 грн., з яких: 21100,00 грн. заборгованість по основному боргу, 78164,72 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023, станом на 25.06.2025 заборгованість за кредитним договором становить 99264,72 грн., з яких: 21100,00 грн. заборгованість по основному боргу, 78164,72 грн. заборгованість за відсотками.

Вирішуючи по суті позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками суд враховує, що відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання

Вказаних вище висновків Верховний Суд дійшов у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/1, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 78164,72 грн. ТОВ «Юніт Капітал» обчислило їх станом на 25.06.2025, проте доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення суми кредиту матеріали справи не містять.

Натомість встановлено, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів.

Таким чином, враховуючи положення п.п. 2.3, 3.1, 3.2, 3.3, 7.1 договору та не сплату відповідачем нарахованих процентів протягом дисконтного періоду, строк кредитування за договором №207470478 від 09.04.2023 не продовжувався та закінчився 09.05.2023, а тому з відповідачу повинні бути нараховані відсотки за період з 09.04.2023 по 09.05.2023 включно в сумі 3354,90 гр.н, які розраховуються наступним чином: (21100,00 грн., тіло кредиту * 30 днів, * 0,53%дисконтна процентна ставка).

Враховуючи, що відповідач частково погасила відсотки за користування кредитом в сумі 15 грн., що відображено у розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню частково на суму 3339,90 грн (3354,90 - 15,00).

Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в цій частині складової вимоги заборгованості у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» слід відмовити.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання. Таких вимог позивач у справі не заявив.

Таким чином, враховуючи невиконання зобов?язання відповідачем за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 24439,90 грн, в тому числі: 21100,00 гр.н заборгованість за тілом кредиту; 3339,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов?язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог (24439,90 грн. (розмір задоволених вимог) х 100 % / 99264,72 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 24,62% задоволених вимог; 2422,40 грн х 24,62%/100 = 596,39 грн. розмір судового збору, що підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір №05/06/25-01 від 05.06.2025 про надання правничої допомоги, укладену між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; додаткову угоду №5 від 05.06.2025 до договору №05/06/25-01 від 05.06.2025 про надання правничої допомоги, укладену між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал».

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані:

- зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв?язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7000 грн;

- акт прийому-передачі наданих послуг ( до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025) від 25.06.2025, згідно якого: адвокатом Тараненко А.І. надано послуги на суму 7000 грн., з яких: складання позовної заяви складання позовної заяви про стягнення заборгованості - 2 год, на суму 5000 грн.; вивчення матеріалів про стягнення заборгованості - 2 год на суму 1000 грн; підготовка адвокатського запиту про стягнення заборгованості з боржника - 1 год на суму 500 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 - 1 год на суму 500 грн.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому суд вважає їх обґрунтованими.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1723,40 грн. (7000 грн х 24,62%/100).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 273,280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 простягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літ. А, оф. 10, ) заборгованість за кредитним договором №207470478 від 09.04.2023 у розмірі 24439 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 90 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літ. А, оф. 10, ) судові витрати, пов?язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 596,39 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1723,40 грн., а разом 2319 (дві тисячі триста дев?ятнадцять) гривень 79 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Іваничівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Н. Комзюк