Справа № 570/2145/25
Номер провадження 2/570/1355/2025
УХВАЛА

"16" грудня 2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника позивача адвоката Чоланюка С.Ю.

представника відповідача адвоката Лозюка С.Ф. у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції 11.12.2025 р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Зоря" про визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

06.05.2025 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до відповідача ТОВ «Агрохолдинг Зоря», в якому просить визнати Додаткову угоду від 15 серпня 2019 року до договору оренди землі від 20 червня 2015 року щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :16:000:0158, площею 4,079 га, яка розташована за межами населених пунктів Зорянської сільської ради Рівненської області неукладеною; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №11812099 від 29.10.2015 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки із кадастровим номером :16:000:0158, площею 4,079 га, яка розташована за межами населених пунктів Зорянської сільської ради Рівненської області. Підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 20.06.2015, видавник: сторони договору оренди; додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий: 15.08.2019, видавник; сторони угоди; зобов`язати ТзОВ «Агрохолдинг Зоря» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку із кадастровим номером :16:000:0158, площею 4,079 га, яка розташована за межами населених пунктів Зорянської сільської ради Рівненської області.

Ухвалою суду від 22.05.2025 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 11.12.2025 р. представник відповідача адвокат Лозюк С.Ф. підтримав відзив та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, а саме просить призначити судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у розділі «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» на 4 сторінці у додатковій угоді від 15.08.2019 року до договору оренди землі від 20.06.2015 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ», ОСОБА_1 або іншою особою?

- Чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 у відомостях про видачу орендної плати за землю ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» за 2018, 2019 та 2020 роки ОСОБА_1 або іншою особою?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертизи Міністерства юстиції України, який знаходиться за адресою: 03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6. Зобов`язати позивача ОСОБА_1 надати суду вільні та експериментальні зразки почерку та підписів для забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи. На підставі п.5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у цивільній справі №570/2145/25 на час проведення судової почеркознавчої експертизи зупинити. В обґрунтування клопотання представник відповідача вказує, що 20.06.2015 р. сторони уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_2 передала ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» земельну ділянку площею 4,08 га (кадастровий номер :16:000:0158) у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. У свою чергу, ТОВ «Агрохолдинг «Зоря» зобов`язалося використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням і вносити ОСОБА_2 орендну плату. Цей договір був складений у письмовій формі, підписаний сторонами та зареєстрований у встановленому порядку. Після закінчення строку договору оренди землі позивач (спадкоємець) не вимагав у відповідача повернення земельної ділянки. Водночас за додатковою угодою від 15.08.2019 р. строк дії договору оренди землі продовжено до 20.06.2028 року. Відповідно до договору оренди землі від 20.06.2015 р. ОСОБА_2 передала ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» земельну ділянку площею 4,08 га (кадастровий номер :16:000:0158), у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років, а ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» зобов`язалося використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням і вносити ОСОБА_2 орендну плату. ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» зареєструвало право оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач (спадкоємець) ОСОБА_1 заявив позов до ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» з тих підстав, що спадкодавець ОСОБА_3 не підписувала додаткову угоду від 15.08.2019 року до договору оренди землі від 20.06.2015 року. Ця обставина на думку позивача підтверджується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла й ніби то на оскаржуваній додатковій угоді підпис від орендодавця не належить їй. Відповідь на дане питання може зробити лише судовий експерт у призначеній судом судовій почеркознавчій експертизі. Крім цього, в архіві ТОВ «Агрофірма «ЗОРЯ» містяться первинні бухгалтерські документи про виплату орендної плати за землю ОСОБА_2 , зокрема 2018, 2019, 2020 роки тощо й вказані грошові кошти щорічно особисто отримував позивач (спадкоємець), що підтверджується підписами на відомостях про виплату грошових коштів, копії яких долучено до матеріалів даної справи. Відповідь на питання, чий підпис на відомостях про виплату орендної плати за землю може зробити лише судовий експерт у призначеній судом судовій почеркознавчій експертизі.

Разом із тим, протягом 2015-2025 років ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» використовувало земельну ділянку за цільовим призначенням і вносило орендну плату за таке використання на користь спадкоємця власниці, а той, у свою чергу, приймав цю плату. Будь-яких заперечень з приводу використання відповідачем земельної ділянки після 2018 року позивач не висловлював. Отже, спадкодавець, хоча можливо і не підписувала додаткову угоду до договори оренди землі, але спадкоємець виконував зобов`язання за цим договором та отримував систематично орендну плату. На підставі зазначеного, враховуючи ймовірність виконання від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді від 15.08.2019 року до договору оренди землі від 20.06.2015 року, та у відомостях про виплату орендної плати за землю ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» за 2018, 2019 і 2020 роки підписів спадкоємцем ОСОБА_1 з метою усунення будь-яких сумнівів щодо особи, яка виконала підписи у вказаних документах, - є необхідність просити суд призначити у цій справі судову почеркознавчу експертизу, у ході проведення якої отримати відповідь на вказані питання. Також представник відповідача повідомляє, що оплату проведення судової почеркознавчої експертизи гарантує. ТОВ «Агрохолдинг «ЗОРЯ» зобов`язується надати суду для проведення вищевказаної судової почеркознавчої експертизи примірник оригіналу додаткової угоди від 15.08.2019 року договору оренди землі від 20.06.2015 року, та оригінали відомостей про видачу орендної плати за землю за 2018, 2019 і 2020 роки, які зберігається у орендаря.

Також у зв`язку із розглядом судом клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи у клопотанні/заяві вх. 23727 від 09.12.2025 р. представник відповідача адвокат Лозюк С.Ф. вказує, що з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду даної справи в суді вважає за доцільне викликати в судове засідання особисто позивача ОСОБА_1 для отримання відповідей на наступні питання: 1/ Кому належить підпис в графі орендодавець у спірній додатковій угоді від 15 серпня 2019 року до договору оренди землі від 20 червня 2015 року? 2/ Чи уповноважував Гірійчук Ю.В. інших осіб на підписання вказаної додаткової угоди від 15 серпня 2019 року до договору оренди землі від 20 червня 2015 року? 3/ Кому належить підпис в графі «підпис» навпроти прізвища ОСОБА_2 у відомостях про виплату орендної плати за 2018, 2019 та 2020 роки? Тому просить визнати явку обов`язковою позивача ОСОБА_1 на наступне судове засідання для надання суду та учасникам справи відповідних пояснень щодо вказаного позову.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Чоланюк С.Ю. заперечив проти задоволення вказаних клопотань. Пояснює, що, зважаючи на предмет і підстави позову, не мають доказового значення обставини, про які вказує представник відповідача та бажає встановити, заявляючи вказані клопотання, оскільки орендодавець ОСОБА_2 на час укладення спірної додаткової угоди ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, тому апріорі не могла бути учасником вказаних правовідносин, оскільки її правоздатність припинилася 27.03.2018 р. у зв`язку зі смертю. Встановлення вказаних обставин, про які у своїх клопотаннях вказує представник відповідача, виходить за межі предмета позову у цій справі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань представника відповідача, суд приходить до висновку, що клопотання сторони відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та визнання для вирішення вказаного клопотання явки позивача обов`язковою у підготовче засідання не підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд зауважує, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 1, 7-1 Закону України «Про судову експертизу», Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про судову експертизу», з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 за № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.5 Розділу ІІІ Інструкції «Оформлення матеріалів для проведення експертиз (досліджень)» експертиза (дослідження) проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) перераховуються всі об`єкти, які направляються на експертне дослідження, із зазначенням точного найменування, кількості, міри ваги, серії та номера (для грошей НБУ та іноземної валюти), інші відмінні індивідуальні ознаки.

Якщо під час проведення експертизи об`єкт (об`єкти) дослідження може (уть) бути пошкоджений(і) або знищений(і), у документі про призначення експертизи (залучення експерта) повинен міститися дозвіл на його пошкодження або знищення.

Вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об`єктів, відібранні зразків.

Об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо.

Для відібрання зразків орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), може залучити спеціаліста.

Якщо в матеріалах справи є дані про особливості виявлення, вилучення, зберігання об`єкта дослідження або про інші обставини, що могли вплинути на його властивості та ознаки, про них слід зазначити в документі про призначення експертизи (залучення експерта) та надіслати засвідчені належним чином копії протоколів процесуальних дій в експертну установу (експертові).

Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Вимоги щодо оформлення та відібрання матеріалу для здійснення почеркознавчої експертизи містяться також у розділі 1 вказаних вище Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень у більш детальному та розгорнутому вигляді.

Між тим, відповідно до п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Отже, інструкцією передбачено проведення експертизи за фотознімками та іншими копіями об`єкта, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, однак крім об`єктів почеркознавчих досліджень.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду проведення почеркознавчих досліджень можливе лише за наявності оригіналу об`єкта (документа) (постанови від 21 січня 2021 р. у справі № 824/62/20; від 02 липня 2020 р. у справі № 362/3912/18; від 27 травня 2020 р. у справі №350/1594/16-ц; від 26 лютого 2020 р. у справі № 757/63756/18; від 13 березня 2023 року у справі № 383/75/21; від 03 серпня 2023 р. у справі № 904/7930/21; від 31.05.2023 р. у справі № 175/3353/19, від 13.09.2023 р. у справі № 385/1243/21 та інші).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

На думку суду, доводи представника відповідача щодо обґрунтування клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, зводяться до викладення обставин справи із наданням обґрунтування щодо отримання орендної плати позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем ОСОБА_2 , що не є предметом розгляду вказаної справи, виходячи із підстав та предмету позову.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На думку суду, виходячи із підстав та предмету позову, заявлене клопотання стороною відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи призведе до затягування розгляду справи та не сприятиме завданню цивільного судочинства.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. Smann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 рішення 07.07.1989 ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Тож суд вважає, що зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, та вжив необхідних заходів для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому не має підстав уважати про порушення судом принципу змагальності сторін та наявності обставин, які викликають сумніви в його об`єктивності.

Згідно з частиною першою статтею 196 ЦПК для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до норм статті 197 ЦПК підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Принцип «диспозитивності цивільного судочинства» полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №910/17567/19, від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 03.04.2019 №913/317/18, від 03.10.2019 у справі №902/271/18.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, слід зауважити, що висновок судового експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу (ст.110 ЦПК України).

Щодо клопотання сторони відповідача про відкладення підготовчого судового засідання та визнання явки позивача у підготовче засідання обов`язковою для надання ним відповідей на запитання: 1/ Кому належить підпис в графі орендодавець у спірній додатковій угоді від 15 серпня 2019 року до договору оренди землі від 20 червня 2015 року? 2/ Чи уповноважував Гірійчук Ю.В. інших осіб на підписання вказаної додаткової угоди від 15 серпня 2019 року до договору оренди землі від 20 червня 2015 року? 3/ Кому належить підпис в графі «підпис» навпроти прізвища ОСОБА_2 у відомостях про виплату орендної плати за 2018, 2019 та 2020 роки?, то суд уважає, що таке клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з положень ч.2 ст. 198 ЦПК України, яка визначає, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною 2 ст. 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Отже, як судом було вказано вище, виходячи зі змісту наведених положень ЦПК України, відсутня необхідність відкладати підготовче засідання та визнавати явку позивача обов`язковою для того аби позивач надав відповіді на запитання, які фактично поставлені відповідачем експерту, виходячи зі змісту клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань сторони відповідача про відкладення підготовчого судового засідання та визнання явки позивача обов`язковою у підготовче засідання для розгляду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.103 -107, 259-261 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" адвоката Лозюка С.Ф. вх.23727 від 09.12.2025 р. про визнання явки позивача ОСОБА_1 обов`язковою у наступне підготовче засідання для надання пояснень у зв`язку із розглядом клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" адвоката Лозюка С.Ф. вх.16748 від 11.09.2025 р. про призначення судової почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.