У Х В А Л А

18.12.2025 Справа №607/19941/25 Провадження №2/607/5558/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження заяви відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та

У С Т А Н О В И В:

26 вересня 2025 року Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі «Тернопільміськтеплокомуненерго») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12 грудня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі з 27 листопада 2024 року, у складі Збройних Сил України, військова частина НОМЕР_1 . Також, 16 грудня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням на військовій службі у складі Збройних Сил України, військова частина НОМЕР_2 .

Позивач «Тернопільміськтеплокомуненерго» у судове засідання не з`явилося, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявами про зупинення провадження у справі, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно військового квитка серія НОМЕР_3 від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 було призвано на військову службу з 27 листопада 2024 року.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 1369 від 05 грудня 2025 року, видана солдату ОСОБА_1 про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

У довідці військової частини НОМЕР_2 № 1571/19070 від 26 листопада 2025 року вказано, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 .

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час. Також, в Україні з 24 лютого 2022 року проводиться загальна мобілізація, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яка неодноразово продовжувалася та триває по цей час.

Згідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (перше речення пункту 1 статті 6).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див, зокрема, п. 29 рішення у справі «Папазова та інші проти України» від 15 березня 2012 року (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07), п. 43 рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» /Frydlender v. France [ВП] від 27 червня 2000 року (заява № 30979/96).

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи (див., пункт 33 постанови Верховного Суду від 27 лютого 2023 року, справа № 380/7845/21).

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Такий висновок суду кореспондує з правовою позицією, наведеною у пункті 55 постанови Верховного Суду від 27 лютого 2023 року (справа № 380/7845/21).

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року (справа № 461/5209/19) вказано: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Отже, зі змісту статей 251, 253 ЦПК України вбачається обов`язок суду зупинити провадження у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14 грудня 2022 року (справа № 757/5240/16-ц), від 29 серпня 2022 року (справа № 461/5209/19) у вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року (справа № 754/947/22) сформулювала висновки, за якими для тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України потрібно застосовувати телеологічне (цільове) тлумачення. Тобто визначити, якою була мета законодавця у запровадженні цього припису. Є зрозумілим, що мета законодавця у формулюванні такої конструкції була в тому, щоб гарантувати недоторканність прав тих осіб, які у запроваджений в Україні воєнний стан виконують конституційний обов`язок, пов`язаний із захистом Батьківщини від ворога, військовослужбовців. За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси. За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі (пункти 94 98).

Отже, зі змісту статей 251, 253 ЦПК України вбачається обов`язок суду зупинити провадження.

За таких обставин, звертаючи увагу на імперативні приписи процесуального законодавства, беручи до уваги ту обставину, що відповідачі перебувають на військовій службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цивільній справі № 607/19941/25 за позовною заявою «Тернопільміськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії до припинення перебування відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Відтак, суд вважає, що заяви відповідачів про зупинення провадження у справі підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 251, 253, 258 261, 353 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяви відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії задовольнити.

2. Провадження у цивільній справі № 607/19941/25 за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії зупинити до припинення перебування відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

3. Зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в разі усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі, негайно повідомити про це суд для вирішення питання про поновлення провадження.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud.

5. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

8. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2025 року.

Головуючий суддя Т. І. Якімець