РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

18 грудня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Лацько А. В.,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал",

представник позивача - Столітній М. М.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

01.10.2025 від представника ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" через систему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 24 430 грн 00 коп., з яких: сума кредиту у розмірі 3 000 грн 00 коп., сума процентів за користування кредитом у розмірі 14 650 грн 00 коп., та сума процентів у розмірі 6 780 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.; та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. Крім того просили у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.09.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір № 3993901 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується погасити кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2 тип договору - кредит, сума кредиту складає 3 000 грн 00 коп.; згідно з п. 1.3 договору, строк кредиту - 360 днів, з 20.09.2023 по 14.09.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

На підставі погоджених умов, викладених у п. 2.1 договору ТОВ "Лінеура Україна" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору та на яку банком зараховано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

24.05.2024 ТОВ "Лінеура Україна" на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 набуло право грошової вимоги до відповідача.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал".

Так відповідно до укладеного договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3993901 від 20.09.2023 на загальну суму 17 650 грн 00 коп, з якої заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн 00 коп.; заборгованість за процентами - 14 650 грн 00 коп.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 3993901 від 20.09.2023 строк кредиту 360 днів: з 20.09.2023 по 14.09.2024.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору № 3993901 від 20.09.2023 не закінчився.

А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" у період з 25.05.2024 по 14.09.2024 (113 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 780 грн 00 коп. (3 000 грн 00 коп.* 2% = 60 грн 00 коп.*113 календарних днів).

Таким чином, відповідач перед позивачем має заборгованість за договором № 3993901 від 20.09.2023 в загальній сум 24 430 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 3 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 14 650 грн 00 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 113 календарних днів - 6 780 грн 00 коп.

Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.10.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. за подання позовної заяви до Зміївського районного суду Харківської області .

14.10.2025 представник позивача Столітній М. М. надіслав заяву про усунення недоліків, в якій просив долучити до матеріалів справи документ про сплату судового збору.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 18.11.2025, а також витребувано від АТ "Універсал Банк" інформацію щодо банківської картки ОСОБА_1 , щодо зарахування останньому грошових коштів..

24.10.2025 до суду надійшла витребувана інформація.

18.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено до 18.12.2025.

18.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно.

Представник позивача Столітній М. М. у позовній заяві просив проводити судовий розгляд за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними копій договору № 3993901 про надання споживчого кредиту від 20.09.2023, паспорта споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), листа генерального директора ТОВ "УПР№ від 31.05.2024 вих. № 1861-3105 щодо зарахування грошових коштів за договором, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Лінеура Україна", інформацією наданою АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали суду від 20.10.2025 в частині витребування доказів, підтверджується, що 20.09.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3993901, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у загальному розмірі 3 000 грн 00 коп. на строк 360 днів, із стандартною процентною ставкою 2,00 відсотків в день, загальна вартістю кредиту за стандартною процентною ставкою між сторонами обумовлена на суму 24 600 грн 00 коп. (а. с. 20-33, 45-46, 54-63, 112-113).

24.05.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (нині ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал") укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (а. с. 44, 51-53, 91-92).

Згідно розрахунків заборгованості за договором № 3993901 від 20.09.2023 за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 24 430 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 3 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 14 650 грн 00 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 113 календарних днів - 6 780 грн 00 коп. (а. с. 36-42).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між 20.09.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3993901, право вимоги за якими перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" на підставі договору факторингу № 24/05/2024, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.

Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем.

Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано.

За таких обставин, позовна заява ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3993901 від 20.09.2023 у розмірі 24 430 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 3 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 14 650 грн 00 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 113 календарних днів - 6 780 грн 00 коп.

Щодо вимоги про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за відповідною формулою, суд зазначає наступне.

Представник позивача в позовній заяві, також просив суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Відповідно до частин 10, 11 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Таким чином, норма частин 10, 11 статті 265 ЦПК України передбачає, що лише приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України. Натомість позивач просив обумовити у рішенні нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, нарахування яких не є предметом позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин, вимога щодо зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних суперечить нормам Цивільного кодексу України та задоволенню не підлягає.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: Договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявки № 10384 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату № 10384-22/09-2025 від 22.09.2025 з переліком наданих та виконаних робіт з урахування вартості та витраченого часу, акта № 10384 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а. с. 16-17, 35, 43, 86-90).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

На це вказав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

З урахуванням викладеного, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 2 422 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 24 430 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу..

У задоволенні вимоги про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", місцезнаходження: вул. Загородня, б. 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повне рішення складене 18.12.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко