ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 710/1018/25
Провадження № 22-ц/821/1917/25

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Новікова О. М., Сіренка Ю. В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на офіційному веб-сайті «Укр Кредит Фінанс» (credos.com.ua), у вільному доступі для всіх клієнтів, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

10.09.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1270-0565.

Зі змісту Кредитного договору вбачається, що він разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

На виконання зазначених вимог закону позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А9679 для підписання Кредитного договору № 1270-0565 від 10.09.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 900,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день; базовий період - це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у Договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено Договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі Договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

В подальшому, всупереч умовам Кредитного договору, відповідач порушила його умови та не повернула кредит кредитодавцю.

Станом на 04.06.2025 загальний розмір заборгованості відповідача становить: 58 587,00 грн, які складаються з: простроченої заборгованості за кредитом 5 900,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 52 687,00.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 29 087,00 грн, а тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 29 500,00 грн, з яких: 5 900,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 23 600,00 грн за процентною ставкою та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за Кредитним договором № 504946-КС-002 від 08.11.2024 у розмірі 19 234,00 грн, з яких: 5 900,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 13 334,00 грн за процентною ставкою, а також судовий збір у розмірі 1 579,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно), протягом наступних 120 днів - 1,5 % (до 20 серпня 2024 року), а тому судом було перераховано відсотки за період з 24.12.2023 по 05.07.2024.

Отже, зробивши перерахунок, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума заборгованості за Кредитним договором за відсотками становить 42 421,00 грн, однак зважаючи на те, що внаслідок застосування програми лояльності кредитодавцем, відбулось списання заборгованості за відсотками у сумі 29 087,00 грн, то 42 421,00 грн 29 087,00 грн = 13 334,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить скасувати заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2025 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за Кредитним договором № 1270-0565 від 10.09.2023 в розмірі 19 234,00 грн та 1 589,09 грн витрат по сплаті судового збору, та прийняти нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальної суми заборгованості за Кредитним договором № 1270-0565 від 10.09.2023 в розмірі 29 500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 900 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 23 600,00 грн.

Судові витрати, пов`язані з розглядом цієї апеляційної скарги, у встановленому законодавством порядку просить покласти на відповідача, та стягнути їх в повному обсязі на користь позивача.

Звернуло увагу, що згідно з наданим разом з позовною заявою розрахунком заборгованості за Договором № 1270-0565 від 10.09.2023, станом на 04.06.2025, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало нарахування лише по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10. та 10.1. Кредитного договору) в строк Договору (згідно п. 4.12. Договору), що погоджений між сторонами.

Зазначив, що позивач не нараховував відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору.

Вказало, що ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення Кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.

Акцентувало увагу, що умови Кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами Договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» розділу 4 Прикінцевих та перехідних положень, ч. 17 «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Зазначає, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» ч. 2 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Вказав, що оскільки Кредитний договір № 1270-0565 укладений 10.09.2023, тобто до прийняття та набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» то відсоткова ставка у розмірі 3,00 % та 2,50% встановлена на момент укладення Договору та нарахована відповідно до умов чинного законодавства, а тому позивач має законні підстави для нарахування відсотків за ставкою 3,00 % та 2,50% за період з 23.04.2024 до 05.07.2024.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування норми ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до Кредитного договору № 1270-0565 від 10.09.2023.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

10.09.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1270-0565 продукту «CREDOS».

Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 900 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена процентна ставка 2,5% в день; стандартна % ставка - 3,0 % в день.

Кредитний договір, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлена.

В Договорі про відкриття кредитної лінії, Правилах та паспорті споживчого кредиту зазначено, що вони були підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9679.

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1270-0565 від 10.09.2023 ОСОБА_1 перераховано за допомогою системи LiqPai, платіж: , дата: 10.09.2023, № платіжної карти НОМЕР_1 , сума: 5 900,00 грн.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк», перераховано 5 900,00 грн від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі Договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача НОМЕР_1 .

З розрахунку заборгованості за Договором № 1270-0565 від 10.09.2023, станом на 04.06.2025 загальний розмір заборгованості становить 58 587,00 грн, з яких: 5 900 грн основний борг та 52 687,00 грн заборгованість по відсотках.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також апеляційний суд приймає до уваги положення ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», де зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

Встановивши, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1270-0565 від 10.09.2023 укладено сторонами в електронному вигляді, що відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», і відповідачем розмір спірної заборгованості тіла кредиту за вказаним Договором не спростовано, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 900,00 грн.

Вирішуючи питання стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив із того, що з урахуванням п. 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому врахував, що згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції стосовно максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1% відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», скаржник звертає увагу, що вказаний Закон прийнятий 22.11.2023 та набрав чинності 24.12.2023, отже враховуючи, що спірний Кредитний договір було укладено 10.09.2023, тобто до прийняття та набрання чинності приведеним Законом, то відсоткова ставка у розмірі 3,0% та 2,50% встановлена на момент укладення Договору та нарахована відповідно до умов чинного законодавства.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

22.11.2023 прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (пп.6, п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Апеляційний суд звертає увагу, що Договір про відкриття кредитної лінії укладено 10.09.2023, тобто до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а строк даного Договору закінчився 05.07.2024 (300 днів), тобто після набрання указаним Законом чинності.

Перевіривши умови спірного Договору в частині нарахування відсотків та здійснений розрахунок суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що починаючи з 24.12.2023 денна процентна в Договорі становила 3% в той же час, як Законом передбачено розмір денної ставки не більше 2,5%, таким чином за період з 24.12.2023 по 22.04.2024 розмір нарахованих відсотків на суму тіла кредиту 5 900,00 грн має становити 17 700,00, а за період з 23.04.2024 по 05.07.2024 не більше 1,5%, отже розмір нарахованих відсотків на суму тіла кредиту 5 900,00 грн має становити 6 549,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості по відсоткам по Договору № 1270-0565 від 10.09.2023 складає 18 172,00 грн (за період з 10.09.2023 по 23.12.2023) + 17 700,00 грн (за період з 24.12.2023 по 22.04.2024) + 6 549,00 грн (за період 23.04.2024 по 05.07.2024) = 42 421,00 грн.

Проте, оскільки внаслідок застосування програми лояльності кредитодавцем, відбулось списання заборгованості за відсотками у сумі 29 087,00 грн, отже сума загальна заборгованості по відсоткам знизилась до 13 334,00 грн, а тому зальний розмір заборгованості разом з тілом кредиту у розмірі 5 900,00 грн за Кредитним договором № 1270-0565 від 10.09.2023 складає 19 234,00 грн.

Інші доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають. За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів, власним тлумаченням норм законодавства та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим, доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваному рішенні суду скаржником до апеляційної скарги не надано.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача по суті спору, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, судом першої інстанції надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. М. Новіков

Ю. В. Сіренко