УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Гашук К.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
15.12.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, доходжу до висновку, що вказану цивільну справу слід передати на розгляд до Пересипського районного суду міста Одеси, з наступних підстав.
У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 186 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Згідно відповіді № 2131953 від 16.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 з 19.09.2013 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією.
З метою встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, судом зроблено запит, щодо наявності відомостей стосовно відповідачки ОСОБА_1 у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.
Згідно відповіді № 2131888 від 16.12.2025 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування вказаної позиції, колегія суддів Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.
У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Враховуючи, що на даний час місце проживання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Пересипського районного суду м. Одеси, суддя доходить до висновку, що дана справа не підсудна Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя за територіально юрисдикцією.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За вказаних обставин, оскільки фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_1 , на теперішній час зареєстровано у встановленому законом порядку на території Пересипського району міста Одеси, на який поширюється юрисдикція Пересипського районного суду м. Одеси, суддя доходить до висновку, що дана справа не підсудна Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя, а тому вважає за необхідне направити вказану цивільну справу до Пересипського районного суду м. Одеси.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 258-261 ЦПК України, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.В. Гашук