справа № 462/9988/25
УХВАЛА

16 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

заявниця звернулась до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 300м до місця проживання постраждалих осіб та заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, роблю висновок, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає залишенню без руху, виходячи з нижченаведених підстав.

Так, заява про видачу обмежувального припису подається до суду у порядку, передбаченому главою 13 розділу ІV ЦПК України, та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст. ст. 350-1, 350-2, 350-3, 350-4 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, згідно зі ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису, серед іншого, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У своїй заяві заявник зазначає, що вона декілька раз зверталась у поліцію з приводу вчинення батьком домашнього насильства відносно неї та долучає до матеріалів заяви копії протоколів про адміністративне правопорушення, термінових заборонних приписів та заяв, проте не зазначає, чи ухвалювались судом відповідні рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно заявника і не долучає до заяви належним чином засвідчених копій постанов суду за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Заявником також не зазначено про неможливість отримання доказів на підтвердження зазначених нею обставин та не подано обґрунтованого клопотання про витребування доказів, які заявник не може отримати самостійно.

На підставі вищевказаного заявнику необхідно надати суду докази, що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Окрім цього, заявник не наводить та не додає до своєї заяви доказів щодо ступеню спорідненості із кривдником, не зазначає відомостей про те, чи спільно вони проживають (зокрема відомостей про місце реєстрації), кому належить нерухоме майно, перебувати в якому прохає заявник заборонити кривднику.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків, який, з огляду на строки розгляду справ цієї категорії, не може перевищувати трьох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.175, 185, 259-261, 294 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису залишити без руху.

Надати заявниці триденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання нею копії даної ухвали.

В разі якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: