Справа № 545/547/25
Провадження № 2/545/772/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Цибізової С.А.,

з участю секретаря Делії Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.08.2021між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №44873 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача та був підписаний останнім. Між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» 17.02.2022 укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов чкого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7987,50 грн.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №44873 від 27.08.2021 у розмірі 7987,50 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 1500,00 грн; простроченої заборгованості за процентами 6487,50 грн; витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 від 19.09.2025 справу прийнято до провадження, оскільки відповідно до розпорядження керівника апарату суду №54 від 15.09.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, так як рішенням Вищої ради правосуддя №1466/0/15-25 від 15.07.2025 судді ОСОБА_3 звільнений з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Цибізової С.А. від 19.09.2025 справу прийнято до провадження, оскільки відповідно до розпорядження керівника апарату суду №108 від 15.09.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, так як рішенням Вищої ради правосуддя №1466/0/15-25 від 15.07.2025 судді Потетій А.Г. звільнений з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У відзиві на позов відповідач заперечувала щодо позовних вимог посилаючись на те, що при укладанні договору про надання фінансового кредиту №44873 шахраями було надано не її номер телефону, не її електронну адресу, та не її банківський рахунок. У договорі вказаний рахунок НОМЕР_1 , який їй не належав. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті Work.ua знайшла вакансію онлайн підробітку. Перейшовши за посиланням в оголошенні, потрапила в чат бот месенджер Telegram. Чат бот запросив її номер телефону для зв`язку, який остання надала, далі їй зателефонували, після чого заповнила резюме зі своїми персональними даними, в тому числі ідентифікаційний код, номер телефону, адресу, паспортні дані. Пізніше помітила, що з її картки ПриватБанк починають списуватись кошти у зв`язку з чим заблокувала картки та звернулася до органів поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Кредитний договір укладений внаслідок шахрайських дій. Вважав, що позивачем не надано достовірних доказів того, що саме ОСОБА_1 застосовано будь-яким способом електронний ідентифікатор, відсутні докази отримання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, та відсутні докази реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача.У задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач посилався на те, що кредитний договір, який укладений між сторонами в електронній формі має силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітент, яким видано картку, тому доступ до виписок по картці на яку перераховано кредитні кошти має банк-емітент та ОСОБА_1 . Заяву ОСОБА_1 про вчинення злочину за ознаками кримінального правопорушення необхідно розглядати виключно як припущення, яке не підтверджується жодними належними доказами, тому цей факт не може бути підставою для визнання недійсності або не укладання кредитного договору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, у задоволення позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту, сплата відсотків.

Предметом позову стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 7987,50 грн.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Встановлено, що 27.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіа Груп» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту №44873 (а.с.14-16).

Договір про надання фінансового кредиту №44873 від 27.08.2021 підписаний від імені ОСОБА_1 в електронному вигляді електронним підписом одноразовим ідентифікатором AV8809 (а.с.14-16).

Згідно з п.п.1.1 кредитного договору №44873 від 27.08.2021 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.п.1.2 кредитного договору №44873 від 27.08.2021 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 25.09.2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами.

Згідно з п.п.1.3 кредитного договору №44873 від 27.08.2021 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Ти процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №44873 від 27.08.2021 ОСОБА_1 за підписом директора ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованість складає 7987,50 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1500,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 6487,50 грн (зв. а.с. 9).

Між «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладений договір факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 у відповідності до якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №44873 від 27.08.2021.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 за кредитним договором №44873 від 27.08.2021 заборгованість становить 7987,50 грн., з яких сума виданого кредиту становить 1 500,00 грн., залишок по відсотках 6487,50 грн. (а. с. 10).

Таким чином, у позивача виникло право вимоги за вазаним кредитним договором на суму 7987,50 грн

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже у даній справі до предмету доведення входить факт отримання грошових коштів позичальником за кредитним договором.

Відповідно до п.п.1.4 кредитного договору №44873 від 27.08.2021 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

У кредитному договорі №44873 від 27.08.2021 зазначений рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.06.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку станом на 27.08.2021; щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 ; виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ; інформацію про надходження 27.08.2021 на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1500,00 грн (а.с.139-140).

Відповідно до повідомлення АТ «Таскомбанк» від 17.06.2025 №3593/47.7-БТ, наданого на ухвалу суду від 03.06.2025, вбачається, що в АТ «Таскомбанк» станом на 03.06.2025 відсутня інформація про ОСОБА_1 , відповідно ОСОБА_1 рахунки в АТ «Таскомбанк» не відкривались. Банківська картка № НОМЕР_1 емітована в АТ «Тскаомбанк» на ім`я іншої фізичної особи (а.с.150).

Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт.

Позиція ВС/КЦС у справі №278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена таким чином: «Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором».

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію кредитного договору, договір факторингу, реєстр боржників до договору факторингу, виписку з особового рахунку за кредитним договором.

Згідно з положеннями ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29 січня 2020 року по справі №755/18920/18, наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано».

Крім того, як зауважив Верховний Суд у постанові від 25.05.2022 у справі №645/59/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п.57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75 інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

У пункті 62 вищезазначеного положення встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 по справі №554/4300/16-ц зазначив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту. Позивач не надав виписок за рахунками відповідача, а також платіжних доручень, платіжних інструкцій або квитанцій, які б підтверджували зарахування коштів за кредитами на рахунки відповідача.

У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі зазначеному в договорі про надання кредиту або інших документів на підтвердження отримання позичальником грошових коштів.

Також, судом встановлено, що рахунок позичальника, який зазначений в кредитному договорі №44873 від 27.08.2021 не належить ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 27.08.2021 невідома особа, під приводом надання заробітку, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами з банківської картки № НОМЕР_2 у сумі 15 000 грн, які належать ОСОБА_1 , а також оформила на неї кредити в різних кредитних компаніях, в результаті чого останній завдано матеріального збитку сума якого встановлюється. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України (а.с.78).

Таким чином, посилання позивача на отримання відповідачем грошових коштів не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини.

У своєму клопотанні про витребування доказів від 01.05.2025 ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» просило розглянути справу за відсутності представника позивача (а.с.130-131).

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, провадження № 61-17205ск19.

Таким чином, належних та допустимих доказів з боку позивача про перерахування кредитних коштів відповідачу або надання йому грошових коштів іншим чином, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) суду не надано, у зв`язку із чим факт отримання кредиту з боку відповідача та, відповідно, факт укладання кредитного договору є недоведеним, а тому, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором №44873 від 27.08.2021 відсутні та позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №44873 від 27.08.2021 у розмірі 7987,50 грн відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова