Справа № 452/3218/25
Провадження № 2/452/1424/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

із участю: секретаря Кафтан О.Ю.,

розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 31 березня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423, відповідно до умов якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 5000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування терміном на 360 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості. Надалі на підставі Договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024р. укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції», останнє набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на суму 34122,86грн, з яких 4999,99грн заборгованість за тілом кредиту, 26622,87грн заборгованість за процентами, 2500грн заборгованість за нарахованими штрафами; крім того, зазначає, що на час відчуження заборгованості за кредитним договором строк кредитування за таким не закінчився, а тому позивачем нараховані додаткові відсотки за 120 днів, які залишилися. Відтак, враховуючи порушення зобов`язання за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 46622,83грн, з яких 4999,99грн заборгованість за тілом кредиту, 26622,87грн відсотки нараховані первісним кредитором, 14999,97грн відсотки нараховані позивачем. Просять стягнути із відповідача вказану суму та понесені судові витрати, в тому числі на правову допомогу.

Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.

У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

Судом установлено, що 31 березня 2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5000грн терміном на 360 днів строком до 26 березня 2025 року із сплатою денної процентної ставки 2,5%, а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування.

Згідно Договору факторингу №24/11/2024 від 24 листопада 2024 року ТзОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Із розрахунку заборгованості Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423 станом на час відчуження права вимоги 25.11.2024р. ОСОБА_1 має заборгованість 34122,86грн, з яких з яких 4999,99грн заборгованість за тілом кредиту, 26622,87грн заборгованість за процентами, 2500грн заборгованість за нарахованими штрафами.

Позивачем також подано розрахунок заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423 за 120 календарних днів (26.11.2024-25.03.2025), з якого вбачається заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем додатково на суму 1500грн нараховані проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим розрахунком заборгованості.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 4 червня 2020 року в справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними.

Крім того, у пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так як відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним кредитним договором під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення заявленого в позовних вимогах штрафу в загальному розмірі 2500грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «Лінеура Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423 необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 31622,86грн, з яких 4999,99грн заборгованість за тілом кредиту та 26622,87грн нараховані проценти, що існувало на момент відчуження кредиту первісним кредитором, - 25.11.2024 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «Українські фінансові операції» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422грн 40коп, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №1004 від 20.08.2025р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Українські фінансові операції» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1647,23грн (31622,86 х 100% : 46622,83= 68%; 2422,4грн х 68% = 1647,23 грн).

У позовній заяві позивач ТзОВ «Українські фінансові операції» просило присудити стягнути із відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн., що підтверджуються Договором про надання юридичних послуг від 01.08.2024р., Актом прийому-передачі виконаних робіт від 20 липня 2025 року на суму 10000грн, детальний опис робіт від 11.08.2025р., Рахунок на оплату послуг адвоката на суму 10000грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц.

Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, задоволення позову частково, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ТОВ «Українські фінансові операції» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (03045, м. Київ, вул. Набережно Корчуватська, 27, приміщення 2; ЄДРПОУ-40966896), - заборгованість в сумі 31622,86грн (тридцять одну тисячу шістсот двадцять дві гривні 86коп) за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4517423 від 31 березня 2024 року, 1647,23грн (одну тисячу шістсот сорок сім гривень 23коп) сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн (п`ять тисяч гривень), - ВСЬОГО: 38270,09грн (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят гривень 9коп).

У решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя