Провадження № 2/641/1995/2025 Справа № 641/3038/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судових засідань Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Андрусенко Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко Даріюш звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у побаченнях та спілкуванні з дитиною; визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та піклуванні за дитиною ОСОБА_3 19.08.2014рн, а саме: на час перебування в Україні кожну суботу з 09:00 год до 21:00 год батько проводить час з дитиною без присутності матері; необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Telegram, Viber, Skype тощо); на час перебування в країни двадцять днів влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Аргументи учасників справи

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 03.06.2014 по 22.12.2016 позивач і відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина проживає із відповідачкою, позивач сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованості по сплаті аліментів не має. Зазначає, що відповідачка систематично, протягом тривалого часу перешкоджає позивачу, як батьку дитини, в спілкуванні і побаченнях з дитиною, повністю усунула батька від участі у вихованні дитини, самостійно одноособово приймає всі рішення щодо дитини. В 2022 році під час зброїної агресії російської федерації проти України відповідачка нічого не повідомивши батьку дитини виїхала з дитиною до Федеративної Республіки Німеччина, де переховує дитину від батька. Через протиправні дії відповідачки, позивач, як батько дитини навіть не має можливості спілкуватися із дитиною по телефону і підтримувати будь-який зв`язок. Позивач вважає такі дії відповідачки незаконними та такими, що порушують не тільки його права, як батька, але і права дитини. Зазначає, що обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами щодо усунення перешкод позивачу у вихованні сина, а також у побаченнях та спілкуванні з дитиною, не згодна у повному обсязі, так як жодних перешкод у цьому у позивача немає. Позивач має змогу брати участь у вихованні дитини, відповідач ніколи у цьому не перешкоджала. Зазначає, що позивач ніколи не виявляв жодного інтересу до життя дитини за весь цей час і цього питання не піднімав. Щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини вважає, що позивач має право брати участь у вихованні дитини, але при цьому спосіб спілкування позивача з дитиною повинен бути обраний такий, який не створює для дитини перешкод для її нормальної життєдіяльності, навчання, режиму сна і відпочинку, та не створює для дитини зайвої небезпеки. Крім того, якщо позивач хоче забезпечувати спільний відпочинок з дитиною, то відповідач не повинна це фінансово забезпечувати. Вважає, що при визначення певного способу участі батька у вихованні та піклуванні за дитиною потрібно врахувати, що відповідач з метою забезпечення безпеки дитини зараз змушена проживати з нею за кордоном у Німеччині; будь-які зустрічі, хоч тривалі, хоч нетривалі, повинні проводитись у країні проживання дитини з матір`ю чи на нейтральні, заздалегідь узгодженій з матір`ю території, оскільки забирати дитину до України, де зараз проходять військові дії небезпечно. Такі заходи повинні попередньо узгоджуватись з матір`ю, адже ситуація може змінюватись. Просила суд узадоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у побаченнях та спілкуванні з дитиною, відмовити в повному обсязі. Позовну вимогу щодо визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та піклуванні за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково. Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та піклуванні за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кожну суботу з 09:00 до 21:00 батько проводить час з дитиною у тому місті, у якому проживає матір з дитиною, перші 3 місяці з початку першої зустрічі - у присутності матері, далі - без присутності матері; Двадцять днів в літку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини за умови попереднього узгодження як мінімум на 15 календарних днів до початку такого відпочинку батьком з матір`ю таких умов: 1) батько попереджає матір про місце перебування дитини з ним весь час відпочинку заздалегідь; 2) матір має можливість приїжджати і перевіряти, що дитина дійсно у даному місці з батьком і з нею все в порядку; 3) батько весь цей час самостійно забезпечує всі базові потреби дитини (одяг, харчування, лікування) за свій рахунок і перед початком відпочинку надає матері інформацію про те, що у нього на його розрахунковому рахунку достатньо грошових коштів у розмірі мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідно до кількості днів, які батько хоче провести з дитиною, за нормами території, на якій відбудеться відпочинок; батько самостійно несе витрати по доставлению дитини з її місця проживання з матір`ю до місця його відпочинку з нею і по поверненню дитини назад до матері. Копії відповідної інформації про купівлю квитків на дитину про це батько повинен надати матері до початку відпочинку. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (адреса; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса; АДРЕСА_2 ), третя особа Виконавчий комітет Харківської міської ради (як орган опіки та піклування) (адреса; 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано Виконавчий комітет Харківської міської ради (в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради) відповідно до положень частини 5 статті 19 СК України у строк до 01.07.2025 надати суду письмовий висновок щодо участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити участь уповноваженого представника у судовому засіданні при розгляді даної справи.

Представник позивача ОСОБА_4 та позивач у судовому засіданні підтримали раніше заявлені вимоги, просили суд задовольнити в повному обсязі та врахувати, що наразі відповідач повністю позбавлений можливості бачитися з дитиною

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, у поясненнях до позовної заяви просив проводити судові засідання за відсутності представника.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 27.08.201 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 03.06.2014 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 321, змінено позивачці прізвище „ ОСОБА_7 на її дошлюбне прізвище - „ ОСОБА_8 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 01.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_9 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісяця починаючи з 01.12.2016 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З наявних в матеріалах справи копій закордонних паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , договору оренди житла ОСОБА_2 у Німеччині з нотаріальним

перекладом на українську мову вбачається, щочерез військові дії на території України позивач разом з дитиною постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччини (а.с. 53-62).

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.08.2021 у справі № 641/10465/20 скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 та відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів (а.с. 74-76).

До суду Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надано письмовий висновок щодо участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де створені умови для перебування дитини. ОСОБА_1 матеріально забезпечений, працює на посаді водія автотранспортних засобів в ПАТ «Трест Житлобуд-1», психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання відсутні. Мати дитини, ОСОБА_2 , весь час займається вихованням дитини, приводила та забирала дитину із закладів освіти, спілкувалася з вихователями та вчителями, що підтверджується інформацією адміністрації КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 309 Харківської міської ради» та КЗ «Харківський ліцей № 82 Харківської міської ради», які відвідував малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 01.12.2016.

За інформацією державного виконавця Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.05.2025 складала 3196,00 грн.

Докази щодо належного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за межами України, провести співбесіду з дитиною для з`ясування його ставлення до батьків не вбачається можливим, обстежити умови його проживання також не вбачається можливим, з`ясувати психоемоційний стан малолітнього не вбачається можливим.

Питання щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі Комісія). Враховуючи рекомендації Комісії та факт проживання дитини за межами України, керуючись ст.ст. 19, 159 Сімейного кодексу України, Департамент служб, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши час: під час перебування дитини на території України щосуботи з 09.00 до 20.00 перший місяць у присутності матері, ОСОБА_2 ; під час перебування дитини за межами України, спілкування з дитиною засобами телефонного аудіо та відео зв`язку; двадцять днів влітку для оздоровлення дитини, з повідомленням матері дитини про місце та умови оздоровлення малолітнього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року (заява № 35481/20 «Терещенко проти України»), в якому Суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема що ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Матеріали не містили відомостей про те, що особиста зустріч батька з дитиною становила ризик для добробуту чи безпеки дитини. Крім того, Судом констатовано неврахування національними судами положень статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини (див. рішення у справі Странд Лоббен та інші проти Норвегії, № 37283/13, 30 листопада 2017 року; рішення у справі Хаддад проти Іспанії, № 16572/17, 18 червня 2019 року).

Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Згідно з положеннями частини 1 та 2 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Відповідно до частини 4 і 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Передбачена частинами 4 та 5статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами (правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладений у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19).

Як встановлено судом, між сторонами розглядуваної справи - батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існує спір щодо участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним, який батькам не вдалося вирішити у позасудовому порядку. Між батьками також існує спір в іншому судовому провадженні щодо розміру аліментів, які необхідно сплачувати на утримання дитини, що свідчить про неузгодженість щодо способу утримання дитини.

Суд установив, що ОСОБА_3 після повномасштабного вторгнення росії в Україну та запровадження воєнного стану разом із матір`ю виїхав до Федеративної Республіки Німеччина, де проживає дотепер, проти чого позивач не заперечує.

ОСОБА_1 , який проживає окремо від сина в місті Харків, звертаючись до суду з цим позовом, посилався на необхідність забезпечення йому права на спілкування з дитиною та участь у вихованні сина. Наголошував на тому, що наразі спілкування з сином повністю припинено, позаяк відповідачка не надає йому номер мобільного телефону та інших електронних засобів для зв`язку із сином. Він також розуміє всі безпекові наслідки для перебування дитини на території України, тому просить суд надати можливість бачитися із дитиною щосуботи з 09.00 до 20.00 саме під час перебування дитини на території України.

Суд також уважає, що побачення дитини з батьком на території України не є безпечними, та протягом часу запровадження воєнного стану найкращим інтересам дитини відповідатиме перебування з матір`ю за кордоном.

Безумовно, першочерговим завданням держави є забезпечення безпеки і права на життя дитини, що проголошено статтею 6 Конвенції про права дитини, а тому, розглядаючи справи про визначення місця проживання дитини, з урахуванням особливостей, спричинених введенням в Україні воєнного стану, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, судове рішення має бути спрямованим на забезпечення її безпеки і права на життя (постанови Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 753/572/20, від 24 травня 2023 року у справі № 127/9377/21, від 14 червня 2023 року у справі № 760/31518/21, постанова Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судувід 11 грудня 2023 року усправі № 607/20787/19).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вимагає визначення найкращих інтересів дитини та передбачає, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити її здоров`ю та розвитку. З урахуванням введення воєнного стану в Україні, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, першочерговим завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Разом з тим, тимчасовий виїзд дитини за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися задля підтримки родинних зв`язків та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком.

Подібного висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2024 року у справі № 696/299/23, від 10 квітня 2024 року у справі № 381/1881/21.

Батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19, від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22, від 09 жовтня 2024 року у справі № 753/7011/23, від 30 квітня 2025 року у справі № 750/5674/24.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23), від 31 січня 2024 року у справі № 276/1741/22 (провадження № 61-14795св23), від27 лютого 2024 року усправі № 295/12894/20 (провадження № 61-1143св24), від 14 травня 2024 року усправі № 756/3852/22 (провадження № 61-3152св24).

В контексті розгляду цього спору суд зважає на рівність прав батьків щодо виховання та спілкування з сином, а також відсутність об`єктивних відомостей, які б підтверджувати факт негативного впливу зі сторони батька на виховання та розвиток сина.

Військова агресія росії проти України, воєнний стан та пов`язані з ним обмеження об`єктивно впливають на обсяг і способи спілкування не лише позивача із сином, а й багатьох інших батьків з їх дітьми, які також вимушено, внаслідок війни, опинилися за межами України.

В цій ситуації обов`язок обох батьків полягає в тому, щоб підтримати дитину, мінімізувати психологічний тиск на неї пов`язаний із сімейними конфліктами, налагодити комунікацію та співпрацювати в інтересах дитини.

Особисті неприязні стосунки між батьками не можуть бути підставою для відмови у спілкуванні з дитиною тому із батьків, який проживає окремо, а формальний підхід до вирішення вказаного питання є неприпустимим.

Дослідивши та оцінивши надані у справі докази, з метою повноцінного виховання малолітнього ОСОБА_3 , його розвитку, задоволення життєво важливих потреб та зростання під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості, з урахуванням висновку Департаменту служб у справаї дітей Харківської міської ради, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме зобов`язаня відповідачки не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити такий спосіб у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 : під час перебування дитини на території України щосуботи з 09.00 до 20.00 перший місяць у присутності матері, ОСОБА_2 , в подальшому кожну суботу з 09:00 год до 21:00 год без присутності матері; зобов`язати відповідачку організувати спілкування дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку та іншими технічними засобами за допомогою будь-яких месенджерів щоденно у погоджений між батьками час, з урахуванням режиму дня дитини та процесу здобуття освіти; на час перебування ОСОБА_3 на території України двадцять днів влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини.

З огляду на те, що на час вирішення справи дитина перебуває за кордоном, наразі єдиним можливим способом спілкування з дитиною є засоби дистанційного зв`язку, що забезпечить позивачу можливість вільно спілкуватися з сином і сприятиме підтриманню зв`язку дитини з батьком до того часу, як вона повернеться до України. В даному випадку суд уважає уточнити межі спілкування із дитиною з метою усунення суперечностей між сторонами в ході виконання такого рішення, що буде сприяти підтриманню зв`язку сина із батьком до того часу, як він повернеться до України.

Встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини буде сприяти забезпеченню справедливої рівноваги між правами дитини та її батьків, не суперечить інтересам та правам дитини на спілкування з батьками та на забезпечення безпеки, адже той із батьків, хто залишився в Україні, не повинен втратити зв`язок із дитиною через фактичну відсутність можливості бачитися з нею.

Суд також звертає увагу, що розвиток сімейної ситуації може бути динамічним, а отже і визначені у справі способи участі батька у вихованні дитини можуть бути змінені в подальшому, як за домовленістю батьків, з урахуванням інтересів дитини, так і, у разі зміни істотних обставин, за рішенням суду за позовом одного із батьків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Частиною 1 статті 141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 986,40 грн (а.с. 1. 6).

У зв`язку з тим, що вимоги ОСОБА_1 щодо усунення йому перешкод у спілкуванні з сином та визначення способів його участі у вихованні сина по суті задоволені, з ОСОБА_2 на його користь підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 986,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 263-265, 273, 279, 280-281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_1 такий спосіб у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

під час перебування дитини на території України батько проводить час з дитиною щосуботи з 09.00 до 20.00 перший місяць у присутності матері, ОСОБА_2 , в подальшому кожну суботу з 09:00 год до 21:00 год без присутності матері;

зобов`язати ОСОБА_2 під час перебування дитини за межами України організувати спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку та іншими технічними засобами відео, аудіо зв`язку за допомогою будь-яких месенджерів щоденно у погоджений між батьками час, з урахуванням режиму дня дитини та процесу здобуття освіти;

на час перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України двадцять днів влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , 61002, м. Харків, вул. Чернишевська,буд. 55.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2025.

Суддя Г.В.Кожихова