Справа № 185/4261/24
Провадження № 2/185/340/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном

В С Т А Н О В И В

22.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування майном, уточнивши позовні вимоги просить суд: Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 - шляхом заміни суміжної огорожі з будинком АДРЕСА_1 - з суцільної металевої на сітку суміжної огорожі та прибрати від суміжної огорожі зі своєї сторони кущі на відстань не менше 1 м., а дерева на відстань не менше 4 м. до стовбура, протягом одного місяця з дня набрання чинності рішення суду першої інстанції. Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 - шляхом демонтування за власний рахунок димовентиляційного каналу, який розташований на земельній ділянці біля житлового будинку АДРЕСА_1 з сторони межі будинку АДРЕСА_1 , протягом одного місяця з дня набрання чинності рішення суду першої інстанції. Стягнути з ОСОБА_2 на мою користь судові витрати по сплаті судового збору сумі - 1.211 грн. 20 коп.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона зареєстрована та проживає в будинку АДРЕСА_1 . Мельник проживає по сусідству з позивачкою в буд. АДРЕСА_1 . Сторони є суміжними землекористувачами і власниками житлових будинків. Відповідач замінив частину суміжної огорожі з сітки на суцільну металеву висотою більше 2 метрів від землі, яка повністю затінила вікно кімнати в будинку та створила суцільну тінь на велику частину присадибної земельної ділянки. Суцільна металева огорожа, встановлена відповідачем, погіршила інсоляцію житлового будинку та провітрювання території. Окрім того, відповідач безпосередньо понад суміжною огорожею зі свого боку понасаджував дерева та кущі, які затіняють будинок, де проживає позивачка, а листя забиває ливневі стоки. Окрім того, відповідач із порушенням приписів законодавства у сфері містобудівної діяльності самочинно прибудував до свого будинку зі сторони огорожі між домоволодіннями сторін цегляний димовентиляційний канал, дим та продукти горіння з якого потрапляють на земельну ділянку позивачки, на подвір`ї якої неможливо знаходитись через угарний газ, існує реальна загроза пожеж. Продукти згоряння проникають у приміщення житлового будинку й забруднюють повітря. Позивачка не може вільно користуватись своєю власністю, перебувати у дворі свого будинку, проводити там господарську діяльність, оскільки доводиться дихати чадним газом. Відповідно до державних будівельних норм щодо містобудування, встановлено мінімальну відстань між краєм земельної ділянки, суміжного із сусідньою ділянкою та найближчим деревом чи кущем, а також відстань від димовентиляційного каналу до межі суміжного домоволодіння. Згідно з ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 року № 104, відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених кущів має становити 1 м, до стовбурів дерев від 4 до 6 м залежно від крони, але не менше половини її діаметра. Відповідачем порушено протипожежні норми, визначені в ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні», якими регламентується відстань від димовентиляційного каналу до суміжного будинку 6 - 8 м від будь-якої будівлі. Таким чином, відповідач вищезазначеними діями та обставинами порушив законні права та інтереси позивачки у частині здійснення права власності нерухомим майном, що перешкоджає позивачці користуватись майном. Позивачка зверталась до Павлоградської міської ради із заявами про порушення допущені відповідачем. Утворена Павлоградською міською радою узгоджувальна комісія з питань земельних спорів здійснила розгляд спору та Актом № 18 від 10.11.2023 року встановила обґрунтованість заяви позивачки та підтвердила, що відповідач в порушення вимог ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України шляхом повного затінення вікна сумісного домоволодіння металевим парканом. Позивачка зверталась до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області та відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради. Згідно з відповідями інспекції ДАБК у Дніпропетровській області було зафіксовано факти ряду порушень відповідачем щодо цегляного димовентиляційного каналу, а саме не дотримався вимог державних стандартів, норм і правил. Щодо відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення і надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно з відповіддю відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради, відповідачу не надавалось будівельного паспорта на реконструкцію житлового будинку або будівництво господарських будівель. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з питання добровільного дотримання правил добросусідства та просила усунути тінь на вікно та будинок шляхом повернення суміжної огорожі з суцільної металевої на сітку та пересадження кущів і дерев на передбачені нормативні відстані та демонтувати за власний рахунок димовентиляційний канал, розташований на його земельній ділянці. Відповідач категорично відмовив та не бажає дотримуватися правил добросусідства, що змушує позивачку звернутись до суду за захистом свого порушеного права, як власника житлового будинку.

Ухвалою суду від 30.04.2024 року було відкрито провадження. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення позову на підставі наступного. По-перше, на межі між земельними ділянками знаходиться сітка рабиця. і лише на частині земельної ділянки, яка знаходиться у відповідача в городі, останній додатково встановив на своїй земельній ділянці за сіткою металевий паркан висотою 2 м. та довжиною 5,5 м. Тобто, відповідач не міняв частину суміжної огорожі з сітки на суцільну металеву, як зазначив позивач, а лише додатково встановив металевий паркан на своїй земельній ділянці за сіткою, що видно на фотографіях, наданих позивачкою. Відповідно до положень п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. При цьому, висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Так, згідно п. 6 цього Переліку, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків (щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків), не потребує оформлення дозвільних документів на будівництво. Таким чином, станом на сьогодні чинне законодавство України не містить зобов`язань щодо оформлення дозвільних документів на будівництво парканів на присадибних, садових та дачних ділянках. Погіршення інсоляції житлового будинку встановити на підставі наданих позивачем фотографій неможливо. Визначення ступеню освітленості приміщення визначається за результатами будівельно-технічної експертизи, проведеної у відповідності до вимог чинного законодавства України. Так як на даний час відповідний висновок експерта відсутній, то відповідач вважає доводи позивача щодо погіршення інсоляції житлового будинку безпідставними та такими, що не підтвердженні належними та достатніми доказами, що в свою чергу є порушенням ст. 77 та 80 ЦПК України.

По-друге, наявні дерева та кущі, що знаходяться на земельній ділянці відповідача, жодним чином не створюють незручностей позивачу крім того, що деякі гілки дерев торкаються ливневих стоків позивача. При цьому хочу зазначити, що вищезазначені ливневі стоки та частина даху позивача знаходяться на земельній ділянці відповідача, що підтверджується фотографіями, наданими відповідачем. Крім того, у відповідності до ст. 105 Земельного кодексу України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Тобто, у випадку пошкодження даху будинку позивача гілками дерев, останній має право відрізати корені дерев і кущів, які проникають на його земельну ділянку. В свою чергу хочу зазначити, що гілки дерев та кущів відповідача періодично відрізаються задля запобігання проникнення на сусідню земельну ділянку.

По-третє, 26.11.2014 року попередній власник домоволодіння позивача ОСОБА_4 звертався з позовом до відповідача з такою самою вимогою щодо демонтування димовентиляційного каналу (справа № 185/11564/14-ц). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 року було встановлено наступне. Відповідачем надано копії акту 134 приймання до експлуатації димових і вентиляційних каналів у житлових будинках після капітального ремонту та нового будівництва від 11.07.2005 р. план-схему газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 , погодженого експлуатуючою організацією 19.02.2005 р., акту на включення газового обладнання від 06.09.2005 р., акту № 02487 на чистку і перевірку (періодичну) димових і вентканалів від 11.12.2014 р., із яких вбачається відповідність димовентиляційного каналу вимогам, які дозволяють його експлуатацію. Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил № 266 від 26.10.2012 р. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області зазначено, що в 2004 році в технічний паспорт на домоволодіння відповідача внесено зміни про реконструкцію гаражу під літ. Б під санвузол та котельню. Для встановлення газових приладів та влаштування димового та вентиляційного каналу в 2004 розі було розроблено та погоджено проект УЕГГ ПКГ м. Павлограда та в липні димовентканал прийнято в експлуатацію. У зв`язку з цим, вищезазначеним рішенням суду було повністю відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року залишено без змін. У вищезазначеній ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області зазначено наступне. «З акту № 266 від 26.10.2012 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області видно, що у технічний паспорт на домоволодіння ОСОБА_3 у 2004 році були внесені зміни про реконструкцію гаражу літ. Б під санвузол та котельну; для встановлення газових приладів та влаштування димового та вентиляційного каналу був розроблений та погоджений проект УЕГГ ПКГ у м. Павлограді Дніпропетровської області та згідно акту № 134 від 11 липня 2005 року димовий вентиляційний канал було прийнято в експлуатацію. Колегія суддів вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому, суд першої інстанції, обґрунтовано не знайшов підстав для їх задоволення. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону. А отже апеляційна скарга не задовольняється».

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з цим відповідач вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими і у зв`язку з цим такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності.

22.08.2024 року відповідачем за первісним позовом було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.2003 року. Право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) площею 0,0619 га з кадастровим номером :03:008:0214, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу на підставі рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у приватну власність № 127-5/VII від 22.02.2016 року, виданого Павлоградською міською радою Дніпропетровської області. Позивач та відповідачі є сусідами та мають спільну межу. Житловий будинок відповідачів знаходиться практично впритул до межі між земельними ділянками сторін. У зв`язку з цим, частина даху вищезазначеного будинку та водовідвід знаходяться на земельній ділянці позивача, що створює позивачу перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, яке полягає в наступному:

- частина даху житлового будинку відповідачів, яка знаходиться на земельній ділянці позивача створює затінення земельної ділянки позивача;

- опади з даху будинку відповідачів потрапляють на земельну ділянку позивача, що може призвести до шкідливого впливу на земельну ділянку останнього.

Крім того, на межі між земельними ділянками відповідачі за зустрічним позовом встановили паркан з сітки рабиця, який закріплений на металевих стовпах, висота якого становить не менше 3 м. Вищезазначені обставини підтверджуються фотографіями, які додаються до зустрічної позовної заяви.

Відповідно до положень п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. При цьому, висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Позивач вважає, що необхідно зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом демонтування частини даху та водовідвіду, що знаходяться на земельній ділянці позивача та зменшення висоти огорожі до 2 м.

11.09.2024 року відповідач за зустрічним позовом надав суду відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вищезазначений відзив обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 встановила додаткову огорожу сітку рабицю паралельно забору позивача, оскільки останній та його дружина неодноразово перелазили на земельну ділянку відповідачів. Це був вимушений крок. Крім того, огорожа встановлена відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 це сітка рабиця на металевих стовпчиках є світло- та вітро- проникною й не створює будь-яких перешкод. Вимоги позивача за зустрічним позовом щодо частини даху житлового будинку відповідачів та водовідводу, що на думку позивача за зустрічним позовом, знаходяться на його земельні ділянці є необґрунтованими та безпідставними, оскільки побудовані без будь-яких порушень. Докази, на які позивач за зустрічним позовом посилається й надає суду, не є достатніми для беззаперечного висновку, що відповідачі за зустрічним позовом порушили його права та законні інтереси. Таким чином, відповідачі за зустрічним позовом не порушували прав та законних інтересів позивача за зустрічним позовом. Окрім того, позивачем за зустрічним позовом пропущено строк на звернення до суду. Житловий будинок та дах з водовідводом, як його складова частина було побудовано в 2013 році. За таких обставин позовні вимоги позивача за зустрічним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 08.10.2024 року було прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У зв`язку з цим розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 08.10.2024 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усуненні перешкод в користуванні майном - комплексну судову будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу. Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

- Чи відповідають будівельним нормам визначеним в Державних будівельних нормах України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 квітня 2019 року № 104 та Державним будівельним нормам Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» відстані від межі між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 посаджені дерева та кущі в дворі будинку АДРЕСА_2 й паркан встановлений по межі між зазначеними будинками?

- Чи відповідає протипожежним нормам, визначеним в ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій та ДБН В.2.5. - 77:2014 «Котельні», цегляний димовентиляційний канал, прибудований до будівлі зі сторони огорожі між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ?

- Чи знаходиться на земельній ділянці з кадастровими номерами :03:008:0214, об`єкти (забори, стовпи, огорожі, сітки, паркани, балки, будівлі, дах будинку, водовідводи та інші споруди), які не мають відношення до власника землі - ОСОБА_2 ? Якщо так, то в яких площах та розмірах (промірах) це проявляється?

- чи відповідає Державним будівельним нормам Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» висота паркану у вигляді сітки рабиця, встановленого ОСОБА_1 по межі між земельними ділянками з кадастровими номерами :03:008:0069 та :03:008:0214.

Проведення даної експертизи було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: вулиця Січеславська Набережна, 17, оф. 801, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000.

07.05.2025 року до суду надійшов Висновок експерта № 3149-24 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи в цивільній справі № 185/4261/24.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 15.05.2025 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.06.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та представник позивача, кожен окремо, за первісним позовом в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечували, просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідач та представник відповідача, кожен окремо, за первісним позовом в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. За зустрічною позовною заявою, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила, Письмовий відзив на зустрічний позов не надала.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/4 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтв про право на спадщину № 2-137 та 2-138 від 19.02.2025 року, виданих Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. Власником 1/4 частки вищезазначеного будинку є ОСОБА_5 . Власником 1/2 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0614 га з кадастровим номером :03:008:0069, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-139, виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9072, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1899287 від 04.11.2003 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148934888 від 11.12.2018 року. Крім того, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) площею 0,0619 га з кадастровим номером :03:008:0214, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у приватну власність № 127-5/VII від 22.02.2016 року, виданого Павлоградською міською радою Дніпропетровської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 55036454 від 14.03.2016 року.

Позивач та відповідачі за зустрічним позовом є сусідами та мають спільну межу.

Висновком експерта № 3149-24 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи в цивільній справі № 185/4261/24 від 29.04.2025 року встановлено наступне.

1. Листвяні та хвойні дерева посаджені на ділянці буд. АДРЕСА_1 мають відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев не менше 1/2 діаметра крони цих дерев (крони дерев не виходять за межу суміжної земельної ділянки та існуючий паркан між ділянками буд. АДРЕСА_3 ) тому відповідають п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Кущі на ділянці буд. АДРЕСА_1 , які посаджені ближче 1,0 м до межі суміжної ділянки, не відповідають відстані передбаченій п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Висота паркана між буд. АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 - 2,0 м (залізобетонний паркан і металевий паркан з профнастилу) та 1,8 м (сітка рабиця) відповідає нормативно-правовими актами чинними в галузі будівництва на території України, а саме вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» та ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Висота залізобетонного паркану разом сіткою рабиця над ним - 2,7 м не відповідає по висоті п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011, але відповідно до п. 6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 та п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 не погіршує інсоляцію житлового будинка АДРЕСА_2 на суміжній території. В цілому паркан встановлений по межі між зазначеними будинками відповідає нормативно-правовими актами чинними в галузі будівництва на території України, зокрема вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» та ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій».

2. Відстань між буд. АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 не відповідає протипожежним нормам визначеним у ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні» не нормуються димовентиляційні канали індивідуальних житлових будинків.

3. Над земельною ділянкою з кадастровим номером :03:008:0214 наявний нависаючий дах будинку літ. А-1 Ж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Розміри накладання на кадастрову межу земельної ділянки :03:008:0214 становлять: довжина - 9,03 м, ширина накладання від 0,00 м до 0,13 м. Площа проекції накладання становить 0,6 кв.м.

Вздовж краю даху будинку літ. А-ЇЖ по АДРЕСА_1 проходить труба дощового водовідводу. Труба знаходиться над земельною ділянкою з кадастровим номером :03:008:0214 на відстані від кадастрової межі цієї земельної ділянки 0,06 м - 0,20 м. Довжина проекції накладання вздовж даху - 9,22 м. Після повороту труби на ділянку :03:008:0069 водовідвід знаходиться на відстані від 0,20 м та йде до перетину межі, довжина проекції накладання становить 0,34 м (див. додаток Г до висновку, додаток Д до висновку. Фототаблиця 2. Фото 4, 6).

4. Висота залізобетонного паркана між буд. АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 - 2,0 м відповідає нормативно-правовими актами чинними в галузі будівництва на території України, зокрема вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Висота залізобетонного паркана разом з сіткою рабиця над ним - 2,7 м, встановленою ОСОБА_1 по межі між земельними ділянками з кадастровими номерами :03:008:0069 та :03:008:0214 не відповідає по висоті п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011, але не погіршує інсоляцію житлового будинка АДРЕСА_2 на суміжній території.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право.

Згідно ст. 391 ЦК України, на яку посилається позивач, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Статтею 104 Земельного кодексу передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 2 ст. 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до положень п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. При цьому, висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Згідно з ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 року № 104, відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених кущів має становити 1 м, до стовбурів дерев від 4 до 6 м залежно від крони, але не менше половини її діаметра.

14.10.2025 ОСОБА_1 було заявлено клопотання про виклик до суду експерта для роз`яснення свого висновку і відповісти на питання суду та учасників справи.

03.12.2015 року експерт роз`яснив суду та учасникам справи свій висновок, надав відповіді на питання учасників справи та суду.

Щодо вимог позивача за первісним позовом про демонтування димовентиляційного каналу, суд виходить з наступного.

26.11.2014 року попередній власник домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 звертався з позовом до відповідача з вимогою щодо демонтування димовентиляційного каналу (справа № 185/11564/14-ц).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 року було встановлено наступне.

Відповідачем надано копії акту 134 приймання до експлуатації димових і вентиляційних каналів у житлових будинках після капітального ремонту та нового будівництва від 11.07.2005 р. план-схему газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 , погодженого експлуатуючою організацією 19.02.2005 р., акту на включення газового обладнання від 06.09.2005 р., акту № 02487 на чистку і перевірку (періодичну) димових і вентканалів від 11.12.2014 р., із яких вбачається відповідність димовентиляційного каналу вимогам, які дозволяють його експлуатацію. Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил № 266 від 26.10.2012 р. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області зазначено, що в 2004 році в технічний паспорт на домоволодіння відповідача внесено зміни про реконструкцію гаражу під літ. Б під санвузол та котельню. Для встановлення газових приладів та влаштування димового та вентиляційного каналу в 2004 розі було розроблено та погоджено проект УЕГГ ПКГ м. Павлограда та в липні димовентканал прийнято в експлуатацію.

У зв`язку з цим, вищезазначеним рішенням суду було повністю відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року залишено без змін.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 під час розгляду справи були понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та оплати за проведення комплексної судової експертизи у розмірі 27441,30 грн.

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 під час судового розгляду були понесені судові витрати у вигляді оплати за проведення комплексної судової експертизи у розмірі 24233,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом були задоволені частково, а саме задоволена одна вимога з чотирьох заявлених, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 6860.33 гривень.

Враховуючи, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат 24233.00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 прибрати від суміжної огорожі зі свого боку кущі на відстань не менше 1 метра.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном - задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_6 демонтувати:

- нависаючий дах будинку літ. А-1Ж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Розмірі накладання на кадастрову межу земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0214 становить: довжина 9,03 м, ширина накладання від 0,00 м до 0,!3 м. Площа проекції накладання становить 0,6 м;

- трубу дощового водовідводу над земельною ділянкою з кадастровим номером :03:008:0214 на відстані від кадастрової межі цієї земельної ділянки 0,06 м 0,20 м. Довжина проекції накладання вздовж даху 9,22 м. Після повороту труби на земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0069 водовідвід знаходиться на відстані від 0,20 м та йде до перетину межі, довжина проекції накладання становить 0,34 м (згідно додатку Г до висновку, додатку Д до висновку).

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_6 зменшити висоту сітки рабиця, яка знаходиться над залізобетонним парканом таким чином, щоб висота залізобетонного паркану разом з сіткою рабицею над ним становила не більше 2 м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 6860.33 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат 24233.00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2025 року.

Суддя: В. О. Головін