Єдиний унікальний номер 317/4935/25
Номер провадження 2/317/1950/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки в натурі.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 5/6 земельної ділянки, розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20.08.2009 ОСОБА_1 отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. на 5/6 частки земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Інша частка даної земельної ділянки успадкована ОСОБА_6 1/12 частка та ОСОБА_7 1/12 частка, рідним братом та рідною сестрою позивача, оскільки на день смерті матері вони мали право на обов`язкову частку від заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , після її смерті спадкоємцями її майна є її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які прийняли її спадщину у вигляді 1/12 частки земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , після його смерті спадкоємцем за заповітом, спадкового майна є його син ОСОБА_2 .

20.08.2010 року, позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 821409, виданого відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області на 5/6 часток земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якому власниками земельної ділянки окрім нього, зазначені його співвласники: ОСОБА_6 1/12 частка та ОСОБА_7 1/12 частка вказаної земельної ділянки.

Право на оформлення в порядку спадкування на інші частки спадкової земельної ділянки належить відповідачам, які є спадкоємцями померлої, однак до теперішнього часу своє право на земельну ділянку не оформили, тому укласти та нотаріально посвідчити договір про поділ земельної ділянки неможливо, оскільки відсутня домовленість на це між співвласниками вказаної земельної ділянки, тому позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити вказаний позов.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , матері позивача, залишилася спадщина за заповітом у вигляді земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., за . № 1695 позивач є власником 5/6 частки земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, інша частка спадкової земельної ділянки успадкована, ОСОБА_6 1/12 частки та ОСОБА_7 1/12 частка спадкової земельної ділянки.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 23.07.2015, актовий запис №653, видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , після її смерті спадкоємцями її майна є її діти: відповідачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 , які прийняли її спадщину у вигляді 1/12 частки.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 01.07.2016, актовий запис №690, видане Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , після його смерті спадкоємцем за заповітом, спадкового майна є його син ОСОБА_2 .

20.08.2010 позивачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 821409, виданого відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області на 5/6 часток земельної ділянки розташованої на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,5476 гектарів, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, натомість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на кожного належить по 1/12 частки даної земельної ділянки.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав № 342079180 від 09.08.2023, право власності на 5/6 частку земельної ділянки площею 5,5476 га з кадастровим номером :05:001:0012 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68792955 від 09.08.2023, зареєстроване за ОСОБА_1 07.08.2023.

Позивач ОСОБА_1 , реалізуючи своє законне право на виділення в натурі належної йому частки земельної ділянки, звернувся до спеціаліста у галузі земельних відносини, сертифікованого інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_8 , щодо можливості виділу йому в натурі належної частини земельної ділянки, та, у випадку можливості виділення, розроблення відповідної технічної документації, щодо такого виділу схеми поділу земельної ділянки.

На підставі викладеного інженером землевпорядником встановлено можливість виділу земельної ділянки та розроблено відповідну схему попереднього поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0012 площею 5,5476 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з висновком, наявна технічна можливість поділу земельної ділянки в натурі з виділенням співвласникам часток в натурі та запропоновано варіант розподілу та виділу 5/6 частки позивача, а саме на належні позивачеві 5/6 частки земельної ділянки виділено ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 4,6230 га, проте, відповідачам на 1/6 частку спадкової земельної ділянки виділено у їх спільне користування та володіння земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,9246 га.

Виділ частини земельної ділянки можливий у позасудовому порядку шляхом укладення всіма землекористувачами договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Однак укласти договір не є можливим, оскільки право власності на 5/6 частин вищевказаної земельної ділянки оформлено лише у позивача ОСОБА_1 . Відповідачі свого права володіння частками земельної ділянки не оформили. Відсутність правовстановлюючих документів на право володіння частиною земельної ділянки у відповідачів унеможливлюють укладення договору про виділ частини земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Положеннями ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

За умовами ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Системний аналіз правових норм ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій», розробниками документації із землеустрою є, крім інших, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частка земельної ділянки, належна позивачу у земельній ділянці, є визначеною, та становить 5/6. Технічна можливість виділу ідеальної частки 5/6 підтверджується схемою поділу земельної ділянки, з якої вбачається місце розташування земельної ділянки та її площа 4,6230 га, яка узгоджується із площею частки земельної ділянки, право власності на яку визнано за позивачем ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №821409 від 20.08.2010.

Враховуючи, що позивачу належить 5/6 частки земельної ділянки (площею 5,5476 га, кадастровий номер :05:001:0012, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області), яка становить 4,6230 га із її загальної площі, за висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) дану земельну ділянку можливо поділити в частках, які можуть експлуатуватися окремо, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо виділення її в окрему одиницю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 ЗК України, ст.ст. 181, 183, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ) про поділ земельної ділянки в натурі задовольнити.

Поділити земельну ділянку площею 5,5476 га, кадастровий номер :05:001:0012, виділивши в натурі, в самостійний об`єкт нерухомого майна у приватну власність ОСОБА_1 5/6 його частини у вигляді земельної ділянки площею 4, 6230 га, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої ФОП ОСОБА_8 , припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 5/6 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 5,5476 га з кадастровим номером :05:001:0012, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.12.2025.

Суддя І.Б. Громова