УХВАЛА

22 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 711/5979/23

провадження №61-15784ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики, оформленого розпискою, недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики, оформленого розпискою, недійсним.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2025 року поновлено строк для подачі заяви (клопотання) представника ОСОБА_1 - адвоката Скіця С. М. про призначення експертизи.

У задоволенні заяви (клопотання) представника ОСОБА_1 - адвоката Скіця С. М. про призначення повторної судово-технічної експертизи відмовлено.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2025 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики, оформленого розпискою, недійсним відмовлено.

11 грудня 2025 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судового рішення колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які

не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи (пункт 12 частини першої

статті 353 ЦПК України)

У частині другій статті 353 ЦПК України зазначено, що заперечення на ухвали, що

не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

З урахуванням наведеного, ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18 (провадження № 61-13531сво21).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої стаття 357 ЦПК України апеляційна скарга

не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, яка не входить до вичерпного переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що така ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду,

а тому відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження.

Перелік ухвал суду, визначений частиною першою статті 353 ЦПК України,

є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, окремо від рішення суду не може бути оскаржена ухвала про відмову у призначення експертизи.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони

не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення

у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 на не врахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 вересня 2024 року

у справі № 352/2181/23 (провадження № 61-8840св24) не заслуговують на увагу.

У справі № 352/2181/23 предметом апеляційного оскарження була ухвала суду першої інстанції як в частині витребування доказів, так і в частині зупинення провадження у справі. Враховуючи те, що згідно з пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала місцевого суду у частині зупинення провадження підлягала оскарженню окремо від рішення суду, апеляційний суд помилково повернув апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду у цій частині.

У цій справі предметом апеляційного оскарження була ухвала суду першої інстанції лише про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, яка

не входить до вичерпного переліку ухвал, визначених частиною першою

статті 353 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, у даному випадку вказана постанова суду Верховного Суду не є релевантною, оскільки предмет апеляційного перегляду є відмінним

від предмету апеляційного перегляду у цій справі.

Інші доводи касаційної скарги спростовуються вищенаведеним, зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та до незгоди з судовим рішенням, висновків апеляційного суду не спростовують, на його законність та обґрунтованість не впливають, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики, оформленого розпискою, недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк