ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1994/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник ТОВ «Діджи Фінанс» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 14.07.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 30 днів. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» умови кредитного договору виконав в повному обсязі. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. 05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно з вищевказаним договором ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 1 від 14.07.2021 року. Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконав свої зобов`язання у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1 від 14.07.2021 року у розмірі 35894,00 грн., яка складається з: 10000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту та 25894,00 грн., заборгованість за відсотками, та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2024 року відкрито провадження по вказаній справі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, що позивачем не надано належних доказів того, що наявні в матеріалах справи договори позики були створені у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Відповідач зазначає, що не укладав договір кредиту, роздруківки якого долучає представник позивача. Крім того зазначено, що позивачем нараховані проценти у розмірі 25894,00 грн., що є неспіврозмірною сумі кредиту у розмірі 10000,00 грн., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуги кредитних установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації. Також відповідачем зазначено про відсутність доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору, що позбавляє можливості встановити та перевірити обставини, які підлягають доказування у справі, а саме що позивач дійсно набув права вимоги за кредитним договором. Матеріали справи не містять доказів перерахування відповідачу суми позики. Враховуючи наведене просив відмовити в задоволенні позову, судові витрати залишити за позивачем.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив 14.07.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту (ID заявки на кредит: 4120421). Дана заява № 1 від 14.07.2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом. Оскільки відповідачем було обрано один із вищеперерахованих варіантів підписання договору, тим самим підтверджено прийняття умов кредитного договору № 1 від 14.07.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/. Таким чином, ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 1 від 14.07.2021 року з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». 14.07.2021 року відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 10000 грн. Дані кошти були перераховані через платіжну систему, що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання відповідачем грошових коштів за транзакцією 57. Щодо відсотків зазначено, що кредитор може розраховувати як на проценти по кредиту за весь час до його повернення, незалежно від закінчення строку дії договору, так і на застосування заходів цивільної відповідальності. Окремо зазначено, що позивачем доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами факт передачі ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зокрема до ОСОБА_1 . Повторно, позивачем долучено платіжні інструкції про перерахування коштів за договором факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі наполягав на їх задоволенні.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково з підстав зазначених у відзиві.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріли справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 1 до договору кредитної лінії № 66549 від 14.07.2021 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 , було надано кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 30 днів, з визначеннмя реальної річної процентної ставки яка складає 3541,56% річних.

05.09.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22 відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 1, боржником за яким є ОСОБА_1 , у розмірі 35894,00 грн.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з досліджених доказів умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 35894 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 25894 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Згідно умов укладеного кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим: за умовами п. 1.1.2 договору, строк договору складає 30 календарних днів.

Кредит було надано на 30 днів, процентна ставка - 2.14 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, загальний розмір процентів становить 13420,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено на 30 календарних днів. Відомості про його пролонгування в матеріалах справи відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, у межах 30-денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, відповідач зобов`язан був повернути кредиторові позику в сумі 10000,00 грн, та проценти за користування кредитом 3420,00 грн. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 13.08.2021, тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення із відповідача на користь позивача як дійсного кредитора підлягає заборгованість за відсотками, нарахована до 13.08.2021 року включно, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність істотного порушення відповідачем договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1 від 14.07.2021 року у розмірі 13420,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3420,00 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн., а також здійснено витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки,

На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правничої допомоги №42649746 від 22.09.2023 року, детальний опис робіт, акт виконаних робіт від 17.11.2023 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн. а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 13420,00 грн. *100% : 35894,00 грн. ціна позову = 37,39 %), тобто 37,39% від ціни позову, враховуючи наведене судовий збір підлягає стягненню (37,39% *2684,00 грн. : 100%), що складає 1003,55 грн., витрати на правову допомогу (37,39% *3000,00 грн. : 100%), що складає 1121,70 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279, 280, 284, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , заборгованість за кредитним договором № 1 від 14.07.2021 року у розмірі 13420,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1003,55 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 1121,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кловський Узвіз, буд. 7, прим. 103.

Суддя С.В. Кулик