Справа №751/6843/25
Провадження №2/751/1995/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

представник позивача Драган Юлії Олександрівни,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № у розмірі 19 748 гривень 56 копійок, за Договором позики № у розмірі 27 723 гривні 96 копійок, всього у загальному розмірі 47 472 гривень 52 копійки та понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 15 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № . Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір, складають єдиний кредитний договір.

На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від

15 травня 2024 року реєстру прав вимог, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 748 гривень 56 копійок.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15 травня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 15 лютого 2021 року в розмірі 19 748 гривень 56 копійок, з яких 8 513 гривень 64 копійки - загальна заборгованість по тілу кредиту, 0 гривень 93 копійки - загальна заборгованість по відсоткам, 11 233 гривні 99 копійок - загальна заборгованість по комісії.

Також, 21 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № , шляхом підписання Акцепту оферти на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника.

24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу № 24/11-22/2 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 27 723 гривні 96 копійок.

У порушення умов договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики

№ у розмірі 27 723 гривні 96 копійок, з яких 3 279 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 444 гривні 96 копійок - сума заборгованості за відсотками.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09 жовтня 2025 року від відповідачки надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами, а також заперечення проти позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, з огляду на що просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідачки.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15 лютого 2021 року позичальник ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «ЦФР» із Заявою-анкетою на отримання послуг, в якій зазначила персональні дані: прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, РНОКПП, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, контактну інформацію (а.с. 9).

15 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 11 369 гривень, на строк кредитування 48 місяців.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 5242169, який є невід`ємною частиною цього договору.

Підписавши цей Договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач ОСОБА_1 - 6 500 гривень переказ на її поточний рахунок; отримувач ТОВ «майСейфеті» - 500 гривень на оплату за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет36»; отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 3 120 гривень на оплату страхового платежу за договором страхування № -С від

15 лютого 2021 року; отримувач ТОВ «ФК «ЦФР» - 200 гривень на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU від

15 лютого 2021 року та 399 гривень на оплату електронного ключа доступу до додатку «RADAR.Screen», пакет Економ (п. 1.4 Кредитного договору).

Відповідно до паспорту кредиту № 5242169 встановлено початковий процент при наданні кредиту 10%, щомісячні проценти 6% від суми кредиту згідно з графіком платежів, загальна річна процентна ставка 0,01% від суми боргу за договором (а.с. 6, 7).

07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та ПАТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 13-14).

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до позичальників, зазначених у Реєстрі прав вимог.

Згідно з п.2.3 Договору відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно з п. 3.1 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимог боргу та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 15-17).

Відповідно до Реєстру прав вимог Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № на загальну суму заборгованості 19 748 гривень 56 копійок (а.с. 20).

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором

№ від 15 лютого 2021 року станом на 30 червня 2025 року боржником ОСОБА_1 заборгованість не погашена складає 19 748 гривень 56 копійок, з яких загальна заборгованість по тілу кредиту - 8 513 гривень 64 копійки, загальна заборгованість по відсоткам - 0 гривень 93 копійки, загальна заборгованість по комісії - 11 233 гривні 99 копійок.

21 жовтня 2021 року ТОВ «ІНФІНАНС» надало ОСОБА_1 пропозицію укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , згідно Заявки-анкети № 3864356, за умовами якої позичальнику наданий кредит у розмірі 3 279 гривень на строк користування 17 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, загальна вартість кредиту в грошовому вираженні становить 4 254 гривні 50 копійок, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору або скасування програми лояльності (а.с. 25-27).

ОСОБА_1 здійснила акцепт вказаної оферти, погодившись з її умовами, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором 91012s, також нею підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 26, 27).

Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», які є невід`ємною частиною договору (Оферти та Акцепту Оферти) розміщені на сайті www.moneyboom.ua.

Із довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір № від 21 жовтня 2021 року, ідентифікована ТОВ «ІНФІНАНС». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось одноразовим ідентифікатором 91012s, що направлений

21 жовтня 2021 року на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 28).

Відповідно до квитанції за сплату № 115535518 від 21 жовтня 2021 року ТОВ «ІНФІНАНС» черес сервіс онлайн платежів iPay.ua перераховано грошові кошти у сумі 3 279 гривень (а.с. 29).

24 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ІНФІНАНС» (клієнт) укладено Договір факторингу № 24/11-22/2 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників Додатку № 1 до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором

№ на загальну суму 27 723 гривні 96 копійок (а.с. 35).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС» за договором № від 21 жовтня 2021 року станом на 24 листопада 2022 року заборгованість ОСОБА_1 складається з основної суми боргу - 3 279 гривень та суми нарахованих відсотків - 24 444 гривні 96 копійок (а.с. 36).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18).

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від

15 вересня 2022 року в справі № 910/12525/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року в справі № 910/19199/21).

Із наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від

24 квітня 2018 року в справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року в справі № 910/11965/16.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року в справі

№ 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеними договором надання позики № .

Щодо укладеного 15 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 кредитного договору № судом встановлено, що Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між АТ «ТАСКОМБАНК» і ТОВ «ФК «ЦФР», на який посилається позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 був укладений 07 жовтня 2016 року, тобто на момент укладення договору про відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. За даних обставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення Договору про відступлення права вимоги, неможливо.

Згідно з підпунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги відповідно до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

Реєстр прав вимоги складається сторонами в паперовому та електронному вигляді. Реєстр прав вимоги на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін.

Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія позивач повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт прийому-передачі, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від

07 жовтня 2016 року.

Також, позивачем суду не надано реєстру прав вимоги, що передається первісним кредитором новому кредитору згідно із договором від 07 жовтня 2016 року № ТАСЦФР-10-2-16, на підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк» за Кредитним договором № .

Право вимоги до ОСОБА_1 вказане лише у Реєстрі прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, не існувало на момент укладення Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року.

З огляду на те, що договором не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором № , укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та

ОСОБА_1 15 лютого 2021 року, а також те, що відбулась заміна первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» на нового ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за Кредитним договором № , тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вказаним договором задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України вбачається, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

За змістом Договору позики № від 21 жовтня 2021 року кредит відповідачу у сумі 3 279 гривень надався строком на 17 днів з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Із розрахунку заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС» за Договором позики № від 21 жовтня 2021 року вбачається, що основна сума боргу становить 3 279 гривень, відсотки нараховані до 03 листопада 2022 року в сумі 24 444 гривні 96 копійок.

Разом з тим, доказів пролонгації договору матеріали справи не містять. Крім того, Правила надання грошових коштів у позику з посиланням на сайт товариства www.moneyboom.ua, в яких зазначено порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом, порядок зміни і припинення дії Договору, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, станом на день розгляду справи судом є недоступними, в паперовй формі до матеріалів справи позивачем не надані, отже суд позбавлений можливості надати правову оцінку та перевірити правильність нарахування первісним кредитором відсотків.

За таких умов, враховуючи, що відповідачем не погашена заборгованість за Договором позики № від 21 жовтня 2021 року розмір відсотків, які підлягають стягненню, складає 3279 х 3,5% х 17 днів/100=1 951 гривня, разом з тілом кредиту загальна сума стягнення за цим кредитним договором становить 5 230 гривень. До позовної заяви належного розрахунку іншої суми стягуваних відсотків позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи розмір узгоджених сторонами договору відсотків за користування кредитними коштами за умови неналежного виконання Договору, що становить 3,5% в день, в межах строку дії кредитного договору, з ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 279 гривень основного боргу та 1 951 гривня процентів за користування кредитом.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати

(а.с. 1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 333 гривні 59 копійок (5230х 3028/47472,52).

На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про надання позики № від 21 жовтня 2021 року в загальному розмірі 5 230 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 333 гривні 59 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , п/р НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк»)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )

Суддя Р.М. Топіха