Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1598/25
Номер провадження2/173/1042/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
секретаря Салтикової С.І.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що відповідач є донькою позивачів та матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про фактичних та біологічних батьків обох дітей на цей час відсутні. Тривалий час, обидві неповнолітні дитини проживають разом із позивачами у с. Посуньки Кам`янського р-ну Дніпропетровської області та фактично перебувають на утриманні позивачів, їх вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням займаються так само позивачі.
Відповідач, навмисне, без будь-яких поважних причин, вихованням дітей не займається взагалі їх не утримує, будь-яких коштів на потреби дітей не витрачає та не витрачала. Відповідач зареєстрована та проживає разом із позивачами за вказаною вище адресою та займає окрему, придатну для проживання будівлю літньої кухні, окремо від своїх дітей. Кілька років поспіль відповідач здоров`ям та розвитком дітей не цікавиться взагалі, переклавши усі свої батьківські обов`язки на позивачів; з дітьми відповідач увесь цей час не спілкується та спілкуватися з ними не намагається, іншим чином свого інтересу до дітей відповідач не виявляє та будь-якого зв`язку з дітьми уникає, в органи у справах дітей з метою реалізації своїх батьківських прав, відповідач так само по цей час не зверталась, відповідач кілька разів притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Своєю поведінкою відповідач може зашкодити нормальному розвитку та вихованню дітей, створити для них негативний образ матері, надати негативний приклад повсякденної поведінки людини у побуті та у соціумі взагалі.
Провадження у справі відкрито 11.07.2025.
Ухвалою від 02.09.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеними в позовній заяві, також додав, що спочатку опікуном дітей була його дружина ОСОБА_3 , потім він. У грудні 2025 року закінчився строк його тимчасової опіки над дітьми і вони з дружиною не мають можливості навіть пройти з дітьми комісію до школи. Пояснив, що у період, коли діти проживали з відповідачем, вона залишала їх одних без нагляду. Також були випадки, коли діти тривалий час були відсутні дома, а відповідач не цікавилася їх місцем перебування.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .
Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала та позивачі не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення сторін, неповнолітніх дітей, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно Акту відвідування сім`ї ОСОБА_3 від 01.03.2023, складеного шкільною адміністрацією Вільногірського ліцею № 5 з приводу невідвідування школи дітьми, встановлено, що у дворі будинку безлад, сім`я живе за кошт, які мати отримує як мати одиначка, інтернетом та гаджетами для навчання забезпечує дід батько відповідача. Мати не володіє інформацією щодо навчання дітей, не бажає йти на контакт з учителями і не виконує своїх батьківських обов`язків.
Листом № 225 від 06.03.2022 директор Вільногірського ліцею № 5 звернувся до начальника служби у справах дітей ДСГП про допомогу у вирішенні питання щодо навчання учнів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_2 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з заявою від 03.12.2024 про можливість влаштування онуків у її родину.
Листом № 597/10-24 від 02.09.2024 Служба у справах дітей звернулася до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. У листі посилається на те, що діти разом з дідом та бабою проживають у літній кухні, мати зайняла будинок та не пускає до помешкання ні батьків, ні дітей. Мати відмовляється від утримання своїх дітей, на її думку, це обов`язок її батька, ОСОБА_1 . Відповідно до інформації КП «Вільногірський МЦ ПМСД» дітей у сімейного лікаря задекларувала баба ОСОБА_2 і саме з нею діти проходили профілактичний медичний огляд до ліцею. Мати з дітьми за медичною допомогою не зверталася.
Крім того, за результатами проведення відповідних заходів реагування з цього приводу відповідними службами було складено акт обстеження умов проживання від 09.12.2024 та 21.05.25, відповідно до яких позивачі забезпечують належні умови проживання та навчання своїм онукам, забезпечують їх матеріально. Мати проживає з ними на одному подвір`ї, але інтересу до дітей не проявляє, не працює, матеріально не забезпечує, не купує продуктів харчування.
Управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проведено оцінку потреб сім`ї/особи, за результатами якого зроблено висновок про те, що основні потреби дітей задовольняють дід та баба, мати відмовляється виконувати батьківські обов`язки без пояснень, що підтверджується, актом оцінки від 17.06.2025, висновком від 17.06.2025.
Згідно ряду постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області та Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, ОСОБА_3 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Судом встановлено, що відповідач неодноразово залишала малолітніх дітей без нагляду, що створювало загрозу їх життю та здоров`ю, вчиняє поведінку, несумісну з належним виконанням батьківських обов`язків, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дітей, не піклується про їх фізичний, психічний та духовний розвиток, не забезпечує належним харчуванням та одягом, не підтримує контакт із дітьми та матеріально не допомагає. Вказане підтверджується дослідженими судом доказами.
Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.
Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 20.08.2025 за № 276/017-25 Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вирішено визнати доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, відповідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном..

Неповнолітній ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вони з братом проживають разом з дідом та бабою, мати живе у цьому ж дворі у ліній кухні, зовсім не приймає участь в їх житті. Утримує його та брата баба та дід. Вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав.

Неповнолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що мати їм нічим не допомогає та не піклується про них, не купує одяг, не робить з ними уроки. Також вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав, оскільки її немає в їх житті.

Отже, судом встановлено, що поведінка відповідача по відношенню до своїх дітей свідчить не лише про її стійке небажання виконувати батьківські обов`язки, але й характеризує її як особу з соціально безвідповідальною поведінкою. Такий спосіб життя та ставлення до власних дітей об`єктивно здатні негативно впливати на їх подальший розвиток і долю, оскільки позбавляють дітей позитивного батьківського прикладу, створюють ризики формування у них почуття небезпеки, нестабільності та нестачі батьківської підтримки, а в майбутньому можуть зумовити для них негативні наслідки. З огляду на це, суд оцінює поведінку відповідача як таку, що суперечить інтересам дітей та перебування дітей з матір`ю може становити для них небезпеку.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своїх дітей судом не встановлено.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням того, що на час розгляду справи, у позивачів закінчився термін тимчасової опіки на дітьми, суд вважає за можливе стягнути аліменти на користь державного закладу, в якому будуть перебувати діти, чи фізичної особи - опікуна, на утриманні якої будуть знаходитися діти.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. У позовній заяві позивач просив витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа: Служба у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Вільногірськ, вул. Юрія Устенка, 29, ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, чи фізичної особи - опікуна, на утриманні якої буде знаходитися дитина, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на другу дитину, - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст заочного рішення складений 22 грудня 2025 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв