Провадження № 2/554/5621/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участі секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому прохала стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2025 року (дня пред`явлення позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття.

Позов вмотивований тим, що їх спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 має обов`язок щодо утримання своєї дитини, він не має на утриманні інших осіб, є працездатним, отримує дохід, має у власності нерухоме майно та транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати аліменти.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначивши про цьому, що він любить свою дитину та від її утримання ніколи не відмовлявся і не відмовляється, починаючи з грудня 2024 року в силу своїх матеріальних можливостей перераховує на картку позивача кошти. Вказав, що він бере участь у вихованні дитини, проводить з нею час, забезпечує оновлення одягу, коли дитина знаходиться в нього, розваги, за необхідності лікування, послуги стоматолога.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1749, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Від шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.5).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 18.11.2024 року у справі № 553/3243/24 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано (а.с.4).

Малолітня дитина проживає разом з позивачем - матір`ю ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідач проживає окремо, є працездатним та працевлаштованим, інших осіб на утриманні немає, проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки не заперечував.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України).

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладених вимог законодавства України, беручи до уваги, що відповідач має обов`язок утримувати свою доньку та визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя І.М. Михайлова