Справа № 345/3368/25
Провадження № 2-п/345/65/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

в складі: головуючого-судді Мигович О.М.

секретарі Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 03.11.2025 у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2025 року по цивільній справі за позовною заявою ТзОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено, зокрема стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № від 08.12.2024 року у сумі 23 740,00 грн, з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 13 740,00 грн. - заборгованість по процентах, а також 2422,40 гривень сплаченого судового збору.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що була позбавлена можливості користуватися своїми процесуальними правами, оскільки їй було не відомо про існування самого позову. Рішення суду заявниці надійшло у додаток «ДІЯ» 04.11.2025. Стверджує, що договір № від 08.12.2024 року не укладала, кредитні кошти не отримувала. Згідно квитанції до платіжної інструкції ТОВ «Контрактовий дім» від 30.06.2025 року за №7/12454, 08.12.2024 року на рахунок № НОМЕР_1 було перераховані кошти в сумі 10 000 грн, номер операції . Проте така квитанція не може бути належним доказом перерахування коштів, оскільки вона не являється первинним бухгалтерським документом. Водночас заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмір 13 740,00 грн, не є співмірною сумі кредиту у 10 000 грн за кредитним договором та суперечить принципам розумності і добросовісності.

У зв`язку з цим, вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації її права, наданого процесуальним законодавством України. Просила скасувати заочне рішення суду від 03.11.2025.

Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, клопотань про відкладення розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду від 03.11.2025 не подавали.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подану заяву, суд вважає, що заочне рішення не підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно вимог ст.284 ЦПК України слідує, що:

1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

4. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03.07.2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено справу розглядати в спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.16-18).

03.07.2025 на адресу відповідачки поштою була направлена ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду із відміткою повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.38).

Одночасно на електронну адресу відповідачки ОСОБА_1 додатково надіслано ухвалу про відкриття провадження від 03.07.2025, однак інформації про отримання відповідачкою такого документа не має.

У відповідності до норм чинного законодавства, 03.11.2025 Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області розглянув цивільну справу за позовом ТзОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками якого ухвалено заочне рішення про задоволення позову (а.с.43-48). Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет та доставлено 03.11.2025 о 21:20:09 год. (а.с.50 зв.).

Процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону (подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/33054/15).

В порушення вимог ст. 288 ЦПК України, відповідачем не надано доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення. Покликання відповідача на те, що квитанція до платіжної інструкції ТОВ «Контрактовий дім» від 30.06.2025 року за №7/12454, не може бути належним доказом перерахування коштів, оскільки вона не являється первинним бухгалтерським документом, не заслуговують на увагу та не мають самостійного правового значення для правильного вирішення спору та надання правової оцінки обставинам справи.

Так, на виконання ухвали суду від 03.07.2025 про витребування доказів АТ «Універсал банк» надано виписку з якої вбачається, що ОСОБА_1 було зарахований платіж 08.12.2024 у розмірі 10 000,00 грн від ТзОВ «Іннова фінанс» (а.с.33). До матеріалів цивільної справи долучена анкета клієнта, ОСОБА_1 із зазначенням ідентифікаційних даних клієнта та інформації стосовно бажаного клієнта; паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з врахуванням побажань споживача (сума кредиту 10 000 грн).

У підсумку зазначеного, твердження ОСОБА_1 про неотримання кредиту у розмірі 10 000 грн, спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Що стосується мотивації заяви відповідачки про заявлену позивачем вимогу про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмір 13 740,00 грн, яка не є співмірною із сумі кредиту у 10 000 грн, суд зазначає наступне. Сторони під час укладення № від 08.12.2024 узгодили суму кредиту 10 000 грн та процентну ставку яка становить становить 1% в день та застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення цього договору, і 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.

У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивачем було заявлено вимоги про стягнення із відповідачки заборгованості за 200 днів, тобто з 08.12.2024 по 26.06.2025 включно. У цьому разі відсотки розраховані наступним чином: у розмірі 1% в день та застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення цього договору, а отже за 180 днів передбачено нарахування 18 000,00 грн. та 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня, (87 грн х 20 днів =1 740). Разом 19 740 грн. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем, відповідачкою була сплачено 6000,00 грн за процентами.

Враховуючи, що заявницею не наведено посилань на докази, які мають значення для справи, та змогли б призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, суд приходить до переконання до відсутності достатніх законних підстав для скасування заочного рішення від 03.11.2025.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2025 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 605 грн 60 коп до ухвалення рішення у справі про перегляд заочного рішення від 27.11.2025. Враховуючи наведене, із заявниці ОСОБА_1 на користь державного бюджету України слід стягнути судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 354, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 03.11.2025 у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя