У Х В А Л А

18 грудня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, треті особи: Київська місцева прокуратура № 1, Голосіївське Управління поліції Головного управління поліції в м.Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2025 року заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України та позивачу було роз`яснено право протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки.

Ухвалу суду про залишення заяви без руху було надіслано представнику позивача ОСОБА_2 , якою підписано та подано даний позов, на її електронну адресу, яка зазначена у позові, та доставлено до її електронної поштової скриньки 21.11.2025 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.6 ст.272 ЦПК, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2022 у справі №761/14537/15-ц, особа, яка вказала свою офіційну електронну адресу та користувалася нею протягом всього часу розгляду справи, вважається належним чином повідомленою у випадку направлення судом повісток, супровідних листів, ухвал чи рішення суду.

З електронного підтвердження про доставку електронного документу вбачається, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 21.11.2025 року представником позивача було отримано 21.11.2025 року, а отже у відповідності до вказаної позиції Верховного Суду ухвала вважається врученою належним чином.

Однак, станом на 18.12.2025 року виявлені судом недоліки у спосіб, зазначений в ухвалі від 21.11.2025 року, не усунуто, вимоги ухвали в повному обсязі не виконано.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких ЄСПЛ вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин заява підлягає поверненню позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з частиною 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, треті особи: Київська місцева прокуратура № 1, Голосіївське Управління поліції Головного управління поліції в м.Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: