ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/720/25 Номер провадження 22-з/814/276/25 Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
18 грудня 2025 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Малінніковою Дар`єю Костянтинівною, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитини,
21.01.2025 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів та додаткових витрат на дитину, визначений договором про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В., що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- зменшити розмір аліментів з 7 500,00 грн. на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня набрання рішенням законної сили;
- зменшити додаткові витрати на дитину, визначені абз. 6 п. 3 Договору про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В., шляхом встановлення рівного розподілу обов`язку щорічно сплачувати та здійснити організацію відпочинку дитини у літній період , а також її оздоровлення як на території України, так і за її межами у співвідношенні 50% між позивачем та відповідачем.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Полтави від 16.05.2025 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Полтави від 11.06.2025 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Тимошенко Д.В., із рішенням суду першої інстанції не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Тимошенком Д.В., - залишено без задоволення; рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 16.05.2025 - залишено без змін.

17.11.2025 представник відповідача - адвокат Маліннікова Д.К. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.12.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду.

18.12.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшли заперечення представника позивача адвоката Тимошенка Д.В. проти задоволення клопотання та стягнення правничих витрат.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №925/1545/20 від 18.02.2022.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №824/9/22 зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Відтак, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Із матеріалів справи убачається, що представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції забезпечувалося адвокатом Малінніковою Д.К. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2025./а.с.43-45, 60 т.2/

06.10.2025 відповідачкою подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, де серед іншого зазначено, що відповідачка понесе витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції орієнтовно розміром 15 000,00 грн.

На підставі частини 8 статті 141 ЦПК України повідомлено, що докази понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть надані до суду протягом 5 днів з моменту винесення судом рішення по суті./а.с.3-10 т.2/

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2025, повний текст якої складено 18.11.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Тимошенком Д.В., - залишено без задоволення; рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 16.05.2025 - залишено без змін./а.с.50-56 т.2/

17.11.2025 представник відповідача - адвокат Маліннікова Д.К. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн./а.с.57-59 т.2/

На підтвердження понесених відповідачкою надано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правової допомоги №б/н від 01.10.2025, складений 11.11.2025 між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Малінніковою Д.К., за яким погоджено, що адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі, передбаченій у договорі про надання правової допомоги №б/н від 01.10.2025 у справі №554/720/25, у загальному розмірі 6500,00 грн./а.с.61 т.2/

20.10.2025 ОСОБА_1 перераховано на рахунок АО «Маліннікова, Курбала та партнери» кошти у розмірі 6500,00 грн.; призначення платежу: плата за професійну правничу допомогу: 1. Складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу по справі №554/720/25 від 12.06.2025 - 4500,00 грн.; 2. Складання та подання до суду заперечення на клопотання про долучення доказів - 2000,00 грн./а.с.63 т.2/

За встановлених обставин, із огляду на характер спірних правовідносин, проаналізувавши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, апеляційний суд вважає, що заява представника відповідача адвоката Маліннікової Д.К. про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір понесених позивачем правничих витрат, які підлягають компенсації, колегія суддів ураховує, що хоча умови оплати адвокатських послуг є договірними та погодженими на загальну суму 6 500,00 грн., колегія суддів вважає за доцільне застосувати позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у справі №904/4507/18 від 12.05.2020, за якої такі зобов`язання не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відтак, з огляду на фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, які полягають у складання процесуальних документів, колегія суддів визнає наявними підстави для відшкодування правничих витрат, понесених відповідачем у розмірі 4 000,00 грн.,що відповідатиме принципу пропорційності, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Доводів на спростування викладеного позивачем не наведено, тоді як зміст заперечень сторони позивача зводиться до недоведеності розміру стягнення, які не знайшли свого підтвердження, а також допущених відповідачем описок, які не впливають на фактичний обсяг наданих адвокатом послуг саме в суді апеляційної інстанції. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Малінніковою Дар`єю Костянтинівною, про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак