Справа №: 398/4470/25
провадження №: 2/398/2744/25
УХВАЛА

Іменем України

"19" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Москалик В. В., за участю секретаря судового засідання Ситник І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , відповідно до судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.07.2022 справа № 398/1512/22 (провадження № 2-н/398/1161/22) та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.09.2025 від представника відповідачки надійшла заява про зупинення провадження у цій справі до вирішення цивільної справи № 398/1713/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, про визначення місця проживання дітей, та набрання рішенням законної сили у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 398/1713/25, що розглядається в порядку цивільного судочинства і предметом якої є визначення місця проживання, зокрема, спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.

11.11.2025 від представника позивача надійшло письмове заперечення, в якому представник просить відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки невирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів на користь того з батьків, із ким фактично проживає дитина на момент предявлення позову про стягнення аліментів, посилаючись на практику Верховного Суду, зокрема постанову від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18.

18.12.2025 від представника відповідачки надійшла відповідь на заперечення позивача на заяву про зупинення провадження у справі, в якій представник зазначає, що у жодному з цитованих у запереченні рішень Верховного Суду не вказується на неможливість зупинення провадження у справі про стягнення (припинення стягнення) аліментів з огляду на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а лише наголошується на необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини. Вважає, що зупинення провадження у справі № 398/4470/25 жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів спільного малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки протягом часу фактичного проживання дитини з батьком всі сплачені ним аліменти повертаються ОСОБА_5 на користь платника, а якби ці кошти не повертались ОСОБА_1 , вони всеодно використовувалися б для забезпечення інтересів дитини. На думку представника, до моменту визначення на підставі судового рішення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняти позивача від обов`язку брати участь в утриманні дитини шляхом сплати аліментів та стягувати аліменти на його користь не лише недоцільно, а й протиправно з точки зору дотримання принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.

В судове засідання 19.12.2025 сторони та їхні представники не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, від представників сторін надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв і клопотань до суду не надходило.

Розглянувши заяву представника відповідачки про зупинення провадження у цій справі до вирішення цивільної справи № 398/1713/25, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З урахуванням викладеного, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У розумінні змісту наведених положень зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, можливе лише до закінчення розгляду цієї справи по суті, тобто до ухвалення судом першої інстанції рішення про вирішення спору та до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Предметом спору в цій справі № 398/4470/25 є позовні вимоги про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , відповідно до судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.07.2022 справа № 398/1512/22 (провадження № 2-н/398/1161/22) та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Предметом спору в справі № 398/1713/25 є позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, а також зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

Отже, на теперішній час між сторонами існує спір про місце проживання спільних дітей, зокрема, малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на розгляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Одночасно суд зазначає, що у разі вирішення спору про визначення місця проживання спільних дітей сторін та ухвалення відповідного рішення суду у справі № 398/1713/25 місце проживання спільних дітей сторін буде визначатися з моменту набрання рішенням законної сили.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, суд касаційної інстанції в цій справі не погодився з висновками суду апеляційної інстанції, що проживання сина з батьком не є безумовною підставою для стягнення з матері на користь батька аліментів на утримання сина за наявності судового рішення про стягнення з батька на користь матері аліментів на утримання цього ж сина, оскільки наразі є невирішеним спір між батьками дитини щодо визначення місця проживання дитини.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

З урахуванням викладеного, істотне значення для вирішення справи № 398/4470/25 по суті має встановлення судом факту проживання дитини з одним із батьків та участі батьків у вихованні дитини на час розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які б вказували на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 398/1713/25.

Щодо доводів представника відповідачки про недоцільність та протиправність звільнення позивача від обов`язку брати участь в утриманні дитини шляхом сплати аліментів та стягнення аліментів на його користь за наявності спору між батьками про місце проживання дитини, то суд зазначає, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей згідно з законодавством і посилання на повернення відповідачем сплачених коштів позивачем аліментів на користь платника протягом часу фактичного проживання дитини з батьком не свідчить про досягнення між сторонами згоди щодо порядку утримання дитини, а отже висновки представника відповідачки про те, що зупинення провадження у цій справі не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 є помилковим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49, 58, 81-84, 197, 198, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи № 398/4470/25 до вирішення іншої справи № 398/1713/25, яка перебуває в провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Відкласти розгляд справи на 23.01.2026 на 13:00 год.

Роз`яснити учасникам справи, що в разі їх неявки в судове засідання суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК