Справа № 204/3451/22
Провадження № 2/204/25/25
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Дніпровська міська рада про поділ домоволодіння в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року у справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, а також зупинене провадження у справі на час проведення експертизи.

08 жовтня 2025 року до Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшло повідомлення судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку №344-23 від 16 вересня 2025 року, оскільки відповідачем ОСОБА_5 не був наданий доступ до частини домоволодіння, якою вона фактично користується.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року провадження у даній цивільній справі поновлено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування до відповідача ОСОБА_4 заходів процесуального примусу у виді стягнення штрафу за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій по проведенню судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз, проведення яких було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз на підставі ухвали суду від 20.12.2022. На обґрунтування клопотання представник позивача ОСОБА_1 вказав, що відповідач ОСОБА_4 умисно ухиляється від проведення призначених судом експертиз, а саме двічі не надала доступ судовим експертам для проведення експертизи з метою огляду домоволодіння та земельної ділянки, що підтверджується повідомленням про неможливість надання висновку №344-23 та актом від 22.08.2025.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, але разом із цим визнав, що і він, і відповідач ОСОБА_4 були повідомлені про дати проведень досліджень спірних домоволодіння та земельної ділянки, але відповідач ОСОБА_4 мабуть була зайнята на роботі або через воєнний стан в Україні не змогла надати доступ до об`єктів дослідження. Жодних доказів щодо неможливості з поважних причин надати судовому експерту та сертифікованому інженеру-землевпоряднику доступ до об`єктів дослідження представник відповідача ОСОБА_2 не надав, а також представник відповідача ОСОБА_2 не повідомив причини неможливості вчасного повідомлення відповідачем ОСОБА_4 про неможливість проведення експертного дослідження у певний день визначений експертом та перенесення такого дослідження на інший день.

Вирішуючи клопотання представника позивача ОСОБА_1 судом ураховується таке.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 44 ЦПК України).

Судом ураховується, що судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи були призначені ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року та повідомлення про неможливість надання висновку експерта надійшло до суду 09 жовтня 2025 року.

Судовим експертом разом з сертифікованим інженером-землевпорядником двічі було здійснено виїзд на об`єкт дослідження 26 березня 2024 року та 22 серпня 2025 року, але відповідач ОСОБА_4 доступ до об`єктів дослідження не надала (а.с.198-205).

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав, що і він, і відповідач ОСОБА_4 були повідомлені про дати проведень досліджень спірних домоволодіння та земельної ділянки, що також підтверджується матеріалами справи (а.с.181,193).

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо неможливості відповідачем ОСОБА_4 з поважних причин надати судовому експерту та сертифікованому інженеру-землевпоряднику доступ до об`єктів дослідження суду не надано.

На даний час представником позивача подано до суду повторно клопотання про призначення у справі будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз.

Така бездіяльність відповідача ОСОБА_4 , яка призвела до перешкоджанню судочинству, є зловживанням процесуальними правами, що є підставою для застосування передбачених законом заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 143 ЦПК України).

Статтею 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України у випадку допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 01 січня становить 3028,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлене клопотання представника позивача ОСОБА_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_4 у дохід державного бюджету України штраф у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути із ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у дохід державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: вул.Липська, 18/5, м. Київ; ) штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908,40 грн (дев`ятсот вісім гривень сорок копійок).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий