ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 943/1631/24

провадження № 61-6686св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2025 року в складі колегії суддів: Левика Я. А., Крайник Н. П., Шандри М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового наказу, заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу та судових рішень у справі

Судовим наказом Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 липня 2024 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

14 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року.

Заява мотивована тим, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Батько дітей в актовому записі про їх народження записаний зі слів матері ОСОБА_5 . Він за життя прізвище не змінював, та прізвищем « ОСОБА_6 » ніколи не іменувався. Заяви про визнання себе батьком дітей не подавав, оскільки заперечує факт батьківства.

Заявник не надала достатні докази, які би підтверджували факт його батьківства та відповідно обґрунтованість вимог щодо стягнення з нього аліментів. Судовий наказ був виданий за відсутності боржника, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано судовий наказ від 05 серпня 2024 року № 943/1631/24, виданий Буським районним судом Львівської області.

Суд першої інстанції виходив з того, що батьком дітей записаний за вказівкою матері на підставі статті 135 СК України ОСОБА_7 . При цьому аліментні зобов`язання засновані на факті батьківства, а за відсутності належних доказів його батьківства у нього відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказані обставини стягувачем не спростовані, факт батьківства боржника в судовому засіданні не доведений. Наявність попередніх рішень суду щодо стягнення аліментів з боржника, які в подальшому були скасовані, не доводять факт виникнення у ОСОБА_2 обов`язку щодо сплати аліментів, оскільки жодним чином не підтверджують його батьківство.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2025 року ухвалу Буського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року скасовано та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року у справі № 943/1631/24.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі на час розгляду справи, вони не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Також відповідно до частини другої статті 197 СК України повне або часткове звільнення платника аліментів від обов`язку сплати аліментів можливе лише при розгляді справи за окремо поданим особою позовом, а не шляхом скасування раніше постановленого судового рішення про стягнення аліментів.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2025 року та залишити в силі ухвалу Буського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що документи, наявні в матеріалах справи, не підтверджують його батьківство щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він не визнає себе батьком дітей та заяву про визнання батьківства не подавав.

Станом на сьогодні існує два рішення суду про стягнення з нього аліментів, що суперечить нормам чинного законодавства та створює ризик їх подвійного стягнення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Буського районного суду Львівської області.

16 липня 2025 року справа № 943/1631/24 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Сколівською сільською радою Буського району Львівської області 10 липня 2009 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Сколівською сільською радою Буського району Львівської області 06 грудня 2010 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Згідно копій актових записів про народження дітей, наданих на запит суду Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області ЗМУ МЮ, батько дітей записаний на підставі заяви матері ОСОБА_1

05 серпня 2024 року Буський районний суд Львівської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитину відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 липня 2024 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину -однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України).

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення

Для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

З урахуванням особливостей наказного провадження щодо видачі судового наказу без проведення судового засідання та повідомлення заінтересованих осіб боржник при поданні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами має надати докази, які свідчать про відсутність передбачених законом підстав для видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Скасовуючи ухвалу Буського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року про скасування судового наказу № 943/1631/24 від 05 серпня 2024 року за нововиявленими обставинами, та постановляючи нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року у справі № 943/1631/24, апеляційний суд зазначав, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, були відомі на час розгляду справи, не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Окрім цього, апеляційний суд вказав, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року (у справі № 440/1208/15-ц) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей і таке рішення заявником не оскаржувалося та є чинним, що у свою чергу свідчить про встановлення преюдиційних обставин батьківства заявника ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, апеляційний суд не врахував, що наявність чинного рішення Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття виключає можливість видачі судового наказу про повторне стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Більше того суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що в свідоцтвах про народження дітей їхнім батьком зазначений ОСОБА_7 , а не заявник.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування судового наказу від 05 серпня 2024 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи те, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції й залишає в силі ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2025 року, ухвалу Буського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:М. Є. Червинська А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов