Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-ві/711/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Старікова М.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Позарецької С.М. від розгляду справи №711/10867/25 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа за цивільним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину.

11.12.2025 ОСОБА_1 було подано заяву, датовану 08.12.2025, про відвід головуючій судді Позарецькій С.М. від розгляду справи №711/10867/25 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину.

Заявлений відвід ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на його думку головуюча суддя по даній справі Позарецька С.М. безкарно фальшувала ухвалу від 28 листопада 2025 року про необхідність усунення так званих недоліків у позовній заяві, які насправді не існують у природі, що викликає у заявника сумнів в її об`єктивності чи неупередженості та відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України - є іншими підставами для відводу судді.

Так, заявник вказує, що 28.11.2025 суддя Позарецька С.М., зловживаючи службовим становищем з повним усвідомленням незаконності своїх дій, тобто зумисно сфабрикувала ухвалу про залишення його позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, передбаченим ст. 175 ЦПК України, зокрема:

- не сплачений судовий збір та не надано суду підтвердження про звільнення від сплати судового збору. Вказаний недолік заперечується заявником, оскільки судовий збір по цивільному позові у кримінальному процесі виключає вимогу до обвинуваченого позивача про сплату судового збору. Крім того він є інвалідом другої групи довічно, що підтверджує посвідченням, виданим Придніпровським райуправлінням соцзахисту м. Черкаси 19.07.1992р., серія АА №614851;

- відсутній доказ про наявність кримінального провадження №0001209, про що, на його переконання, не може виникати сумнівів, оскільки на 10-00 годину 10.12.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Старіковою М.М. заплановано розгляд клопотання (справа №711/11314/25) про відвід слідчих СУ ГУНП в Черкаській області, що підтверджується долученим до заяви про відвід скріншотом. Тому, такий висновок судді є передчасним.

Крім того, суддя ОСОБА_2 відмовляється визнавати і виконувати приписи правової позиції п. 3 постанови Пленуму верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по 1-й інстанції», відповідно до якої «заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів». Якщо порушення ст. 139-139 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду.

Зазначені обставини не викликають у заявника сумніву незаконності фальсифікату судді С. Позарецької, а тому наявні всі підстави для її відводу.

У зв`язку з наведеними вище обставинами просить відвести суддю Позарецьку С.М. від розгляду даної справи.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Старікова Марина Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/10867/25 (провадження №2-ві/711/9/25).

За змістом ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 , датованої 08.12.2025, дослідивши матеріали справи №711/10867/25 (провадження №2/711/4671/25), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу..

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи №711/10867/25.

Ухвалою суду від 28.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину, - залишено без розгляду та надано позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

11.12.2025 ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецької С.М. від розгляду даної справи.

Суд, який вирішує питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі №711/10867/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину, прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановлено ухвалу від 12.12.2025, у зв`язку із чим, вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді Позарецької С.М., є іншими обставинами, які викликають сумнів у її неупередженості, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі "Білуха проти України" (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання ОСОБА_1 , викликають сумніви в неупередженості судді Позарецької С.М., вказує на те, що поданою заявою про відвід судді, останнім фактично оспорюється постановлене суддею Позарецькою С.М. судове рішення, прийняте під час вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, та висловлюється певна незгода з правовою позицією при його прийнятті.

Проте, незгода ОСОБА_1 з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обґрунтуванням, сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, на переконання судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді Позарецької С.М.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Водночас, суддя суду, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті.

На переконання суду, заявник ОСОБА_1 у заяві про відвід не навів жодних аргументованих та вмотивованих доказів, які б могли свідчити про упередженість судді на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, а обставини, на які посилається заявник, є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість судді, якій заявлено відвід. А те, що внаслідок суб`єктивних міркувань, Брунь В.І. сумнівається в об`єктивності та неупередженості судді Позарецької С.М., не свідчить про заінтересованість судді у розгляді справи, а відтак, не є підставою для усунення від участі у розгляді вищезазначеної цивільної справи.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про відвід, не встановлено обставин та будь-яких доказів упередженості судді Позарецької С.М., які б давали підстави для відводу судді Позарецької С.М. від розгляду цивільної справи № 711/10867/25 або які іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості судді, що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді, датована 08.12.2025, є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Позарецької С.М. від розгляду справи №711/10867/25 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Черкаській обл., Черкаської міської ради в особі ЦНАПУ, Прокуратури Черкаської області, третя особа: Управління департаменту вн. безпеки НП України про визнання безхазяйною річ, яка рахується доказом як знаряддя злочину - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: М. М. Старікова