Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2-о/711/262/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі головуючого судді Демчика Р.В., присяжних Танцюри В.В., Ткаченко Л.В., секретаря судового засідання Кобилки Є.О., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника Служби у справах дітей Стешенка Є.М., розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із заявою про усиновлення дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він з 14.05.2024 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 яка має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_4 .

Також заявник зазначив, що протягом 11 років проживає разом з заінтересованої особою ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Він виховує та утримує дитину як власну доньку. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не значиться, на обліку у лікарів не перебуває. Відповідно до висновку про стан здоров`я, протипоказань для усиновлення дитини не має. Зі станом здоров`я дитини він ознайомлений та повністю усвідомлює відповідальність й правові наслідки усиновлення. Він працює монтажником будівельних конструкцій у ТОВ «Миколаїврибпром» та начальником технічного відділу у ТОВ «АЛГ-ГРУП» по сумісництву.

25.05.2024 року він визнав батьківство щодо дітей дружини ОСОБА_2 , малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заяв про визнання батьківства №10 та №9. Батьківських прав не позбавлявся.

Відповідно до Висновку ВК Черкаської міської ради про доцільність усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 та відповідність ОСОБА_1 інтересам дитини, виконавчий комітет Черкаської міської ради вважає недоцільним, так як не може встановити, що усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 громадянином ОСОБА_1 відповідатиме найкращим інтересам дитини. У заяві від 08.09.2025неповнолітня ОСОБА_3 надала згоду на її усиновлення ОСОБА_1 та зміну по батькові.

Просить суд оголосити його усиновлювачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внести зміни до актового запису про народження №7 від 02.09.2025 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: змінити по батькові « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », залишивши без змін прізвище, ім`я та дату народження. Записати його батьком усиновленої дитини.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити. Також зазначив, що в нього з ОСОБА_2 є двоє спільних дітей, які народженні до укладання шлюбу. Він бажає усиновити ОСОБА_9 , так як вважає що у дитини повинен бути батько. На даний час він призваний до лав ЗСУ у зв`язку з мобілізацією та проходить службу в навчальному центрі.

На запитання суду про те, чого у нього не виникало бажання усиновити дитину раніше, в більш її ранньому віці, повідомив суд що у дитини було свідоцтво про народження видане компетентними органами російської федерації, а органи РАЦС на його усні звернення відмовляли у видачі свідоцтва про народження українського зразка.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити, посилаючиь на те, що кращого батька ніж заявник для її дитини немає.

Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Стещенко Є.М. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування та при вирішенні спору поклалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст.313 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 в м. краснодар російської федерації. Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_4 ; мати - ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис № 7 від 02.09.2025 року (запис поновлено).

Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 02.09.2025

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №1 від 02 вересня 2025 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько - ОСОБА_4 ; мати - ОСОБА_2 Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади №2025/006552770 від 19.05.2025 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 з 26.11.2021 року є АДРЕСА_2 .

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади №2025/005032745 від 18.04.2025 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 10.03.2025 року є АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Судом встановлено, що заявник є громадянином України, який з 14.05.2024 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Новоодеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), актовий запис № 42.

У відповідності до вимог ст. 217 СК України, ОСОБА_3 надала свою згоду на усиновлення її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , її чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою, посвідченою 29.04.2025 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л.Г. та зареєстрованою в реєстрі за №758.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 08.09.2025 року, написаної в присутності головного спеціаліста сектору первинної роботи відділу опіки , піклування та усиновлення дітей ССД ЧМР Барабанщикової О, добровільно, без будь-якого примусу, останньою надано згоду на її усиновлення ОСОБА_1 та зміни її по батькові.

З акту обстеження умов проживання №730 від 25.09.2025 року вбачається, що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Комісією зроблено висновок, що в сім`ї ОСОБА_1 створені належні умови для утримання дитини.

Відповідно до висновку про стан здоров`я від 19.05.2025 року, виданого ТКНП «Другий черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за станом здоров`я протипоказань до усиновлення не виявлено.

Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-003704376, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 24.04.2025 року відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутній, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні та відомості про розшуку відсутні.

Відповідно до характеристики від 16.10.2025 вих.№16/10-25 наданої ТОВ «АЛГ ГРУП» та засвідченої директором Горнєвим Я.В., головним бухгалтером ОСОБА_10 - ОСОБА_1 з 01.07.2022 року обіймає посаду начальника технічного відділу (за сумісництвом), за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно з довідкою ТОВ «АЛГ ГРУП» дохід ОСОБА_1 за період з 01.10.2024 по 01.09.2025 року склав 92859.67 грн.

Також, відповідно до характеристики ТОВ «Миколаїврибпром» наданої директором ОСОБА_11 , з 2022 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «Миколаїврибпром», за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Згідно з довідкою про доходи ТОВ «Миколаїврибпром» загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з січня 2025 року по вересень 2025 року становить 102 500.00 грн.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України).

Приймаючи рішення у даній справі суд керується виключно інтересами дитини.

У відповідності до вимог ст.315 ЦПК України в судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої ОСОБА_3 , якій на момент розгляду справи виповнилося повних 16 років, яка пояснила суду що вважає ОСОБА_1 своїм батьком.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.10.2025 №2562-01-21, який здійснює функції органу опіки та піклування, захищаючи інтереси дитини, керуючись статтями 207,208,211,212,213,217,218,229,230 СК України, Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав всиновлених дітей, затвердженого постановою КМУ від 08.10.2008 №905, беручи до уваги нетривале перебування заявника ОСОБА_1 у шлюбі з матір`ю дитини (з травня 2024 року) орган опіки та піклування м.Черкаси в особі виконавчого комітет Черкаської міської ради не може встановити, що усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2024 року. В судовому засіданні вони пояснили, що мають двох спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ від 11.06.2024 року) ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20.08.2019 року складено відповідний актовий запис №1704. Відомості про батька: ОСОБА_13 . Відомості про матір: ОСОБА_2 . Підстава запису відомостей про батька: Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

24.05.2024 року в актовий запис було внесено зміни, а саме: Підстава внесення змін: заява про визнання батьківства №10 від 14.05.2024 року. Суть змін: прізвище дитини змінено з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 , прізвище батька змінено з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 . Державна реєстрація проводиться: Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) ЗМІНЕНО НА відповідно до ст. 126 СК України.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ від 11.06.2024 року) ОСОБА_16 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 27.03.2023 року складено відповідний актовий запис №570. Відомості про батька: ОСОБА_13 . Відомості про матір: ОСОБА_2 . Підстава запису відомостей про батька: заява матері дитини від 27.04.2023 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України.

27.04.2023 року, у зв`язку з помилкою реєстратора, в актовий запис було внесено зміни, а саме: Відповідно до ст. 133 СК України ЗМІНЕНО на відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

22.05.2024 року в актовий запис було внесено зміни, а саме: Підстава внесення змін: заява про визнання батьківства №9 від 14.05.2024 року., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Суть змін: прізвище дитини змінено з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 , прізвище батька змінено з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 . Державна реєстрація проводиться: Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) ЗМІНЕНО НА відповідно до ст. 126 СК України.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своє батьківство стосовно цих неповнолітніх дітей він визнав лише 14.05.2024 року.

Таким чином, на підставі наявних матеріалів справи суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , проживаючи спільно з ОСОБА_2 11 років (з 2014 року) та навіть після введення в 2022 році в Україні воєнного стану та фактично до моменту його мобілізації, не виявляв бажання та не вчиняв дій направлених на усиновлення дитини.

Суд критично оцінює його пояснення про те, що він не міг зробити це раніше, через відсутність свідоцтва про народження дитини українського зразка та відмови органів РАЦС у видачі свідоцтва про народження, оскільки такі його твердження не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже враховуючи, що неповнолітня дитини ОСОБА_3 , якій на день винесення рішення виповнилося 16 років, протягом одинадцяти років разом зі своєю матір`ю спільно проживає з ОСОБА_1 в одній квартирі, знаходиться на його утриманні, для неї створенні належні умови для проживання, відпочинку та розвитку, а тому при відсутності усиновлення з боку заявника не заважає йому дбати та піклуватись про дитину, як рідну.

Загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні встановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. Згодом строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

В матеріалах справи наявна Довідка №3368 від 27.10.2025 року видана начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_17 , з якої вбачається, що сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.09.2025 року №1125 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до Т0500.

Отже, варто зауважити, що подача такого роду заяви про усиновлення може бути нічим іншим як способом ухилення заявника від військової служби. Перебування на утриманні заявника трьох дітей надасть можливість йому на звільнення від військової служби, встановленої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вільний перетин Українського кордону.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що заява про усиновлення дитини подана здебільшого в інтересах заявника, а не дитини.

Суд ураховує те, що з пояснень заявника він виховує дитину з 2014 року, тобто фактично з 5-річного віку, але тільки у 2025 році він звернувся з заявою про усиновлення до суду.

Отримавши рішення суду про усиновлення, заявник буде мати право на звільнення від військової служби, та, в свою чергу, право на безперешкодний виїзд за межі України.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини.

З урахуванням вищезазначеного, виходячи з найкращих інтересів дитини, принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Згідно з частиною четвертою статті 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

На підставі наведеного ст.ст. 211, 218, 224, 225, 228, 229, 230, 231СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 310-314 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 15.12.2025 року.

Головуючий: Р.В. Демчик

Присяжні: В.В. Танцюра

Л.В. Ткаченко