Справа № 352/2432/24
Провадження № 22-ц/4808/1664/25
Головуючий у 1 інстанції Кузьменко С. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Пнівчук О. В.,

секретаря: Петріва Д.Б.

за участю представника апелянта адвоката Васютина Я.В.

представника позивача адвоката Широких Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Васютина Ярослава Володимировича на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року, ухвалене в складі судді Кузьменка С. В. в місті Івано-Франківську, у справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Широких Ю. В. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

06 лютого 2020 року відповідач, який на той час був неповнолітнім, з сусіднього будинку АДРЕСА_2 , обстріляв будинок позивача з рушниці металевими кулями.

Позивач у зазначений час перебував за кордоном, члени його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із цього приводу із заявою до Тисменицького відділу поліції.

За результатами вказаного звернення інспектором з ювенальної превенції Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області складено довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 06 лютого 2020 року о 10 год 30 хв, перебуваючи по місцю свого проживання, взявши без дозволу пневматичну рушницю, яка належить його батькові, з другого поверху будинку здійснив 10 пострілів у сусідній будинок, чим вчинив хуліганські дії та порушив публічний порядок. На відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн.

Висновком експерта Івано-Франківського відділення КНДІСЕ від 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28 встановлено факт пошкодження належного позивачу будинку, а саме фасаду у вигляді дірок. Сума збитків, необхідних для відновлення фасаду житлового будинку становить 74102 грн.

Відповідач на час звернення до суду не відшкодував заподіяних збитків, фасад будинку залишається пошкодженим і через це зазнає більшого негативного впливу погодніх умов.

Крім того, внаслідок хуліганських дій відповідача, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у постійних переживаннях, порушенні звичного режиму життя, сильного психологічного стресу, в тому числі від зневажливого ставлення до себе зі сторони відповідача, який вже тривалий час не лише не вибачився за вчинені ним дії, але й не намагався відшкодувати шкоду.

Враховуючи викладене, представник позивача із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути із відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження житлового будинку, в сумі 95601,60 грн; моральну шкоду в сумі 50000 грн; судові витрати покласти на відповідача

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківськоїобласті від 22 вересня 2025року відмовлено частково в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 48000 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 95601,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 831,90 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат Васютин Я. В. на рішення суду подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звертаючись до суду із позовом, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на висновок експертного дослідження № 1606/1607/20-28 від 29 вересня 2020 року. Відповідач у відзиві на позовну заяву, вказував на недопустимість зазначеного висновку з огляду на те, що він складений на замовлення особи, яка не є учасником справи та якій не було завдано матеріальних збитків. В подальшому представником позивача адвокатом Широких Ю. В. було подано заяву про приєднання висновку експерта Самулевича В. М. від 02 грудня 2024 року № 02/12/з та у зв`язку з цим збільшено позовні вимоги. Експерт Самулевич В. М. у своєму дослідженні використовував як джерело інформації - експертне дослідження № 1606/1607/20-28 від 29 вересня 2020 року, яке є неналежним та недопустимим доказом, а отже, і висновок експерта ОСОБА_5 також є недопустимим доказом з огляду на принцип доктрини «плодів отруйного дерева».

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактично погодився із наведеним, оскільки вказав, що висновок-1 виготовлено не за заявою учасника справи, в ньому відсутні відомості, що його підготовлено для подання до суду, а також не зазначено, що експерти обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, тобто він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Крім того, апелянт вказує на те, що експертне дослідження проводилося експертом 21 листопада 2024 року без виклику (повідомлення) ОСОБА_1 , що викликає сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

За таких обставин, представник апелянта уважає, що суд першої інстанції не встановив дійсний фактичний розмір завданих матеріальних збитків, внаслідок пошкодження відповідачем фасаду будинку у вигляді дір. Водночас відповідач у суді першої інстанції клопотання про призначення експертизи не заявляв, оскільки уважав, що суд дійде правильного висновку щодо визнання недопустимості та незаконності висноків експертів, які містяться у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, представник апелянта просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позиція інших учасників справи

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив її задоволити.

Представник відповідача скаргу не визнала, просила її відхилити як безпідставну.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2

06 лютого 2020 року внаслідок здійснення 10 пострілів із пневматичної гвинтівки ОСОБА_1 було пошкоджено фасад будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .

Постріли було вчинено відповідачем, який на момент вчинення був неповнолітнім, що підтверджується постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2020 року у справі № 352/502/20 про притягнення до адміністративної відповідальності.

В провадженні суду перебувала цивільна справа № 352/2638/20за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення збитків в сумі 74102 грн. Згідно із постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі № 352/2638/20, за наслідком розгляду в позові було відмовлено у зв`язку з тим, що він заявлений не власником пошкодженого майна. Сторона позивача обгрунтовувала розмір збитку на підставі Висновку експерта Івано-Франківського відділення КНДІСЕ від 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28 на замовлення ОСОБА_3 , яким було встановлено факт пошкодження цього будинку, а саме фасаду у вигляді дірок. Сума збитків, необхідних для відновлення фасаду житлового будинку була визначена в розмірі 74102 грн.

16 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернувся з новим позовом до суду, як власник майна, яке було пошкоджено.

02 грудня 2024 року судовим експертом Самулевичем В. М. на замовлення позивача було складено висновок, в якому констатовано: за результатами дослідження наданих матеріалів, підтверджено пошкодження оздоблення фасаду житлового будинку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , що відображені у висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного, складеного 29.09.20 р № 1606/1607/20-28, вартість відновлювальних робіт по усуненню вищезазначених ушкоджень на момент проведення дослідження, відповідно до кошторисної документації, яка міститься у дослідницькій частині висновку експерта, становить 95601,60 гривень.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результатів порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода, серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як правильно встановлено судом, відповідачем 06 лютого 2020 року було вчинено неправомірні дії, які потягнули за собою спричинення шкоди власникові домоволодіння позивачу у справі в АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, позивач просив стягнути збитки в розмірі 95601,6 грн, розмір яких обгрунтовується висновком експерта від 02 грудня 2024 року, здійсненого на замовлення позивача.

Не заперечуючи фактичні обставини у справі, відповідач заперечує належність доказів, якими сторона позивача доводить розмір спричиненої шкоди. При цьому , апелянт вказує на те, що такий здійснено на підставі самого лише попереднього експертного висновку у справі від 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28, що не може вважатися належним доказом спричинення шкоди.

Даючи оцінку цим доводам, колегія суддів вважає правильним висновок суду виходячи з наступного.

Дійсно, у справі № 352/2638/20, яка була у провадженні суду, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення збитків, був поданий суду висновок експерта Івано-Франківського відділення КНДІСЕ від 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28, яким було встановлено факт пошкодження належного позивачу будинку, а саме фасаду у вигляді дірок. Збитки, необхідні для відновлення фасаду житлового будинку експертом було визначено в сумі 74102 грн. Зазначений висновок був наданий ОСОБА_3 (дружиною позивача у цій справі).

Згідно із постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі № 352/2638/20, за наслідком перегляду в позові було відмовлено у зв`язку з тим, що він заявлений не власником пошкодженого майна.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 звернувся з новим позовом до суду та для підтвердження розміру збитків замовив нове експертне дослідження судовому експерту Самулевичу В. М.

Експерту було поставлено запитання: Чи є пошкодження оздоблення фасаду житлового будинку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , що відображені у висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28? Якщо є, то яка варість відновлювальних робіт по усуненню вищезазначених пошкоджень на момент проведення дослідження?

02 грудня 2024 року судовим експертом Самулевичем В. М. було складено висновок, в якому констатовано: за результатами дослідження наданих матеріалів, підтверджено, пошкодження оздоблення фасаду житлового будинку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , що відображені у висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 29 вересня 2020 року № 1606/1607/20-28, вартість відновлювальних робіт по усуненню вищезазначених ушкоджень на момент проведення дослідження, відповідно до кошторисної документації, яка міститься у дослідницькій частині висновку експерта, становить 95601,60 гривень.

За змістом ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Згідно зі статтею 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Сторона позивача скористалася своїм правом та надала суду висновок експерта. На думку колегії суддів, суд обгрунтовано взяв його до уваги, оскільки він відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, його підготовлено для подання до суду, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, про що зазначено у висновку.

Не погоджуючись з таким висновком, відповідач не клопотав до суду про призначення судової експертизи та не надав іншого висновку.

Самі заперечення апелянта зводяться до того, що такий сформовано на підставі іншого висновку від 29 вересня 2020 року, який суд визнав неналежним доказом та відхилив його. Апелянт вважає, що зазначений висновок неможливо визнати допустимим доказом в силу доктрини «плодів отруйного дерева».

Такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з висновку, експерт Самулевич В. М. самостійно проводив візуально-інструментальне обстеження об`єкту дослідження, а також використовував інші дані на підставі власного візуального огляду. З огляду на поставлене перед експертом питання, у ньому зазначено, що пошкодження, які були вказані у висновку від 29 вересня 2020 року, підтверджуються. Проте це не засвідчує, що такий формувався на підставі самого лише висновку експерта та є неналежним доказом.

Посилання експерта Самулевича В. М. на дані висновку, який відхилив суд, не нівелюють сам висновок, оскільки як вбачається з його змісту, експертом проведено самостійне дослідження. Крім того, суд констатував, що такий не береться до уваги як доказ у даній справі в силу того, що він замовлений не учасником справи та не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність. Тоді як експертом ОСОБА_5 згідно поставлених питань співставлено фактичні дані щодо пошкоджень, що вбачається з дослідницької частини висновку.

Щодо того, що експертне дослідження проводилося експертом 21 листопада 2024 року без виклику (повідомлення) ОСОБА_1 , то як правильно зазаначив суд, така обставина не впливає на дійсність такого та його допустимість як доказу.

Отже, на підставі досліджених доказів, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем доведений розмір спричинених йому збитків та моральної шкоди. В частині моральної шкоди суд навів обґрунтування щодо підстав її стягнення та врахував обставини щодо обсягу немайнових втрат. Інших висновків суду доводи скарги не стосуються, тому в цій частині підстави для їх оцінки апеляційним судом відсутні. Доводи скарги висновків суду не спростовують, відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васютина Ярослава Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

О. В. Пнівчук