Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 листопада 2025 року

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Топоровського М.О.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулось АТ «Райффайзен Банк» із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.07.2024 відповідач та позивач уклали Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-281265135. За умовами договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 148 000 грн. 00 коп. строком до 02.07.2030 зі сплатою 36,00 % річних, а позичальник зобов`язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до умов угоди відповідач прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку. АТ «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до Статуту банку. Крім того, 24.02.2025 між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої сторони узгодили те, що проценти, що нараховані до дня підписання цієї додаткової угоди, підлягають сплаті в дату її підписання сторонами, та станом на 24.02.2025 фактична заборгованість відповідача за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 144 901,48 грн. На підставі цієї додаткової угоди із 24.02.2025 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилась на суму заборгованості за процентами та простроченими процентами, у зв`язку з чим відбулась зміна строку погашення боргу. Позивач вказує, що в зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та додаткової угоди на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань. Проте відповідач своїх зобов`язань за цим договором в добровільному порядку не виконала, внаслідок чого станом на 08.08.2025 має перед позивачем заборгованість за вказаним договором та додатковою угодою на загальну суму 171 437,16 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 153 710,16 грн, у тому числі прострочена заборгованість в сумі 2 598,14 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 17 727,00 грн, у тому числі прострочена заборгованість в сумі 16 817, 37 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості та судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2025, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2025, прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, про що надав заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справт.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2024 відповідач та позивач уклали Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-281265135.

За умовами вказаного договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 148 000 грн. 00 коп. строком до 02.07.2030 зі сплатою 36,00 % річних, а позичальник зобов`язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до умов угоди відповідач прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до Статуту банку.

Крім того, 24.02.2025 між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої сторони узгодили те, що проценти, що нараховані до дня підписання цієї додаткової угоди, підлягають сплаті в дату її підписання сторонами, та станом на 24.02.2025 фактична заборгованість відповідача за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 144 901,48 грн.

На підставі цієї додаткової угоди із 24.02.2025 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилась на суму заборгованості за процентами та простроченими процентами, у зв`язку з чим відбулась зміна строку погашення боргу.

З виписки по рахунку, відкритому в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я відповідача , вбачається, що із 02.07.2024 здійснювався рух коштів, у тому числі погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до вимоги про дострокове погашення грошових зобов`язань за кредитним договором від 08.08.2025 АТ «Райфайзен Банк» в порядку ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» звернувся до відповідача та повідомив, що за кредитним договором № 014-RO-82-281265135, станом на 08.08.2025 наявна прострочена заборгованість у розмірі в розмірі 19 415,51 грн, у зв`язку з чим банк вимагає не більше ніж протягом 30 денного строку з дня отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою процентів в сумі 171 437,16 грн.

Однак, на день розгляду справи кредитні кошти не повернуті, та доказів зворотному стороною відповідача суду надано не було.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Дослідженими судом доказами підтверджується укладення між сторонами кредитного договору, а також отримання банківської картки, емітованою позивачем.

З виписки по рахунку, вбачається, що відповідач з дати укладання кредитного договору неналежним чином виконувала умови договору, та в у визначені строки та розмірі кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості на користь банку не вносила.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Вищевказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, що міститься в постанові від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18, який на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує під час вирішення справи.

Отже, судом встановлено, що відповідач використала кредитні кошти, які надав їй банк, однак, в повному обсязі їх не повернула та має заборгованість.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, таким чином вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту ґрунтуються на положеннях закону.

Крім того, за змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.08.2025 у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за вказаним договором та додатковою угодою на загальну суму 171 437,16 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 153 710,16 грн, у тому числі прострочена заборгованість в сумі 2 598,14 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 17 727,00 грн, у тому числі прострочена заборгованість в сумі 16 817, 37 грн.

З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, позивачем доведено неналежне виконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості, що стороною відповідача спростовано не було, а відтак суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 3 028,00 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-281265135 від 02.07.2024 в розмірі 171437 (сто сімдесят одна тисяча чотириста тридцять сім) грн 16 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», , юридична адреса: вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 07.11.2025.

Суддя Л.Д. Будзан