У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"19" грудня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить зняти арешт з 1/4 частки нерухомого мана, а саме квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 566957 від 09.12.2008 Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав №2 ОСОБА_1 дізналась, що на 1/4 частку квартири, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.11.2005, згідно постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ №АА566957 від 09.12.2008 накладено арешт та заборону на відчуження. У жовтні звернулась з заявою до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі про зняття арешту з квартири. 14.10.2025 отримала відповідь, що при перевірці відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження станом на день надання відповіді, виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_2 , як боржника не перебувають. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №3217134 з виконанням виконавчого листа №2-1534 від 18.08.2006, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «УМЗ» заборгованості в сумі 1 277,53 грн. 27.07.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник проживає на території, підвідомчій Богунському ВДВС Житомирського МУЮ. Вказує, що обтяження у вигляді арешту майна, яке належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 16.08.2018, позивачка ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №399621972 від 17.10.2024, на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , було накладено арешт постановою серії АА №566957 від 09.12.2008 Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ (номер запису про обтяження 57145114).

Згідно листа Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 14.10.2025 вбачається, що виконавчі документи відносно ОСОБА_2 на виконанні не перебувають. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №3217134 з виконанням виконавчого листа №2-1534 від 18.08.2006 виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «УМЗ» заборгованість в сумі 1 277,53 грн. 03.10.2006 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 27.07.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник проживає на території, підвідомчій Богунському ВДВС Житомирського МУЮ.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина перша статті 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України? cторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Суд враховує те, що предметом спору є зняття арешту, накладеного постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

При цьому, Корольовським відділом ДВС у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Романюк Л.В. повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ЗАТ «УМЗ» в сумі 1 277,53 грн, тобто виконавче провадження, у якому вона була боржником (виконавчий лист № 2-1534, виданий 18.08.2006 Корольовським районним судом м.Житомира)

Беручи до уваги наведене, ОСОБА_1 , яка є власником арештованого майна та яка була стороною виконавчого провадження, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачкою за таким позовом, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №904/51/19 (провадження №12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження №61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі №127/11276/20 (провадження №61-882св21), від 08 вересня 2021 року у справі №369/3757/20 (провадження №61-3588св21), від 29 вересня 2021 року у справі №234/18525/19 (провадження №61-10369св20), від 20 жовтня 2021 року у справі №236/789/21 (провадження №61-11689св21), від 01 грудня 2021 року у справі №201/6486/20 (провадження № 61-19066св20), від 19 січня 2022 року у справі №577/4541/20 (провадження №61-8240св21).

На підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, наведені приписи законодавства та встановлені їм відповідні правовідносини, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 260, 261, 353, 447-1 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №296/14339/25 за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19.12.2025.

Суддя М. В. Петровська