Справа № 716/2069/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 року місто Заставна

Заставнівський районний суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судових засідань Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павчук Святослав Іванович, до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 32801,50 грн, що становить половину від вартості навчання дітей у Чернівецькому медичному фаховому коледжі. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком неповнолітніх та зобов`язаний брати участь брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Ухвалою судді від 28.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримали.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову у розмірі 16400,75 грн, що становить 50% від ціни позову. В обґрунтування такої позиції посилався на те, що наразі не працевлаштований, а отже постійного доходу не має, отримує компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі, розмір якої є незначним, щомісячно сплачує аліменти на утримання дітей, а тому його матеріальний стан наразі не дозволяє покривати вартість навчання дітей у коледжі нарівні з позивачкою.

Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, разом з доданими до них доказами, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9).

Неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 (а.с.10).

Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.08.2023 шлюб між ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 розірвано (а.с.6), а судовим наказом від 08.09.2025 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки доходів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.09.2025 до досягнення дітьми повноліття (а.с.13).

Статтею ст.185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визначає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя, в тому числі фінансово. При цьому, закон не обмежує обов`язок батьків утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь в додаткових витратах на дитину.

Положення ст.185 СК України щодо обов`язку батьків брати участь в додаткових витратах на дитину стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, зокрема, якщо страждає на тяжку хворобу.

При цьому, визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 у справі №751/4312/16-ц.

Водночас, наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути серед іншого, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами, тощо.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 у справі №320/383/19.

Також у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст.185 Сімейного кодексу участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

На підтвердження понесення витрат на дітей позивачка надала:

договір про надання освітніх послуг Чернівецьким медичним фаховим коледжем №27/2024 від 05.08.2024 (далі Договір-1), договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №1 від 05.08.2024, який є невід`ємним додатком до Договору-1, згідно з якими коледж зобов`язався здійснити підготовку вступника ОСОБА_3 за денною формою навчання здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Лікувальна справа» за спеціальністю 223 «Медсестринство» для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра; відповідно до п.12 Договору-1, фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб; загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 125940,00 грн (а.с.16-17);

довідку №197/01.3 від 17.09.2025, видану Чернівецьким медичним фаховим коледжем про те, що ОСОБА_1 сплатила за навчання у 2024/2025 31735,00 грн, у 2025-2026 (І семестр) 15868,00 грн (а.с.18);

договір про надання освітніх послуг Чернівецьким медичним фаховим коледжем №65/2025 від 05.08.2024 (далі Договір-1), договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №1 від 05.08.2024, який є невід`ємним додатком до Договору-1, згідно з якими коледж зобов`язався здійснити підготовку вступника ОСОБА_4 за денною формою навчання здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Лікувальна справа» за спеціальністю 223 «Медсестринство» для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра; відповідно до п.12 Договору-1, фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб; загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 125940,00 грн (а.с.19-20);

довідку №198/01.3 від 17.09.2025, видану Чернівецьким медичним фаховим коледжем про те, що ОСОБА_1 сплатила за навчання у 2025-2026 (І семестр) 18000,00 грн (а.с.21).

Вказані докази є належними, допустимими для даного виду доказування, їх достовірність не викликає у суду сумнівів, оскільки документи мають всі необхідні реквізити, а отже на їх підставі суд доходить обґрунтованого висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати пов`язанні з оплатою навчання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Чернівецькому медичному фаховому коледжі за 2024-2025/26 рік (І семестр) в загальному розмірі 65603,00 грн.

На переконання суду, ці витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні норм ст.185 Сімейного кодексу України.

Водночас, відповідно до вимог ст.185 Сімейного кодексу України обов`язок здійснення таких витрат покладено на обох батьків. Відповідно, позивачка має право на відшкодування понесених витрат (їх частини) з відповідача як батька дітей.

Визначаючи розмір додаткових витрат, понесених позивачкою, суд враховує таке.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 у справі № 751/4312/16-ц, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Отже, крім обов`язку обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, суд також враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своїй заяві відповідач зазначив, що обізнаний про те, що його з позивачкою діти навчаються у фаховому коледжі, проте, у пред`явленому розмірі він позбавлений можливості нести додаткові витрати на дітей через недостатність доходів.

На підтвердження заперечень проти позову відповідач зазначив, що він не працює, надав довідку про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видану Заставнівським ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського МУМЮУ від 17.12.2025, згідно з якою станом на листопад 2025 у ОСОБА_2 відсутня заборгованість за аліментів (а.с.33); довідку №679 від 08.12.2025 видану Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, згідно з якою ОСОБА_2 отримує компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі з 01.01.2025 та отримує допомогу в розмірі 2120,00 грн щомісячно (а.с.34).

Оцінюючи надані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що матеріальне становище відповідача є недостатнім для того, щоб нести додаткові витрати на дітей у визначеному позивачкою розмірі з урахуванням відсутності у нього постійного доходу, наявності аліментних зобов`язань.

Однак враховуючи, що позивачка довела понесення додаткових витрат на дітей в розмірі 32801,50 грн і відповідач, в свою чергу, зобов`язаний брати участь в додаткових витратах на дітей, а також той факт що додаткові витрати не покриваються за рахунок аліментів, і відповідач заявив про можливість відшкодувати позивачці додаткові витрати на дітей 16400,75 грн (50% від пред`явленої суми), визнаючи тим самим позов частково, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей підлягає частковому задоволенню на суму 16400,75 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивачка була звільнена при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 43, 81, 128, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павчук Святослав Іванович, до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , додаткові витрати на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 16400 (шістнадцять тисяч чотириста) гривень 75 (сімдесят п`ять копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська