Справа № 2-6370/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересована особа приватний виконавець Крегул Іван Іванович, приватний виконавець Ярошевський Дмитро Андрйович, ТОВ «Кампсіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою про видачу дубліката виконавчого документа, мотивуючи її тим, що 14.03.2013 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №2-6370/11 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0.

Під час вивчення матеріалів заяви встановлено, що остання подана з порушенням вимог ч.3 ст.175 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX,з 1січня 2025року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривні.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір на користь держави за подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа у розмірі 90,84 грн. (3028 грн. х 0,03) та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Заявником до заяви була додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № від 24.07.2025 на суму 90,84 грн.

Однак, дослідивши платіжну інструкцію платіжну інструкцію № від 24.07.2025 на суму 90,84 грн, суддя вважає, що врахувати її як належний доказ сплати судового збору не можливо, з огляду на наступне.

Згідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

При перевірці платіжної інструкції № від 24.07.2025 на суму 90,84 грн про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом встановлено, що вказана платіжне доручення вже подавалось до Ужгородського міськрайонного суду під час звернення з заявою у даній справі №2-6370/11, проте в іншому провадженні, а саме №6/308/232/25.

Згідно ст. ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому за подання кожної заяви, позовної заяви, скарги до суду, тощо позивачем або заявником сплачується судовий збір окремо.

Таким чином, у кожному випадку звернення особи до суду судовий збір цією особою обов`язково повинен бути сплачений за виключенням випадків, коли позивач, заявник або скаржник звільнені від сплати судового збору.

Отже, оскільки надана позивачем платіжна інструкція № від 24.07.2025 на суму 90,84 грн вже врахована в іншому провадженні у даній справі, при зверненні до суду з даною заявою заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 90,84 грн. та надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору саме за подання цієї заяви про видачу дубліката виконавчого листа, який згідно інформацією щодо зарахування коштів, яка надається Державною казначейською службою України, перевіряється та у разі підтвердження надходження таких коштів приєднується до облікової картки саме цієї цивільної справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши що заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Зважаючи на викладені вище обставини, приходжу до висновку про залишення заяви без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст. ст.10,175,185, п. п. 17.4 п. 17Перехідних положень ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересована особа приватний виконавець Крегул Іван Іванович, приватний виконавець Ярошевський Дмитро Андрйович, ТОВ «Кампсіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого документа - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Данко В.Й.