Провадження №: 2/336/2622/2025
12 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Оріхівської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 про припинення обтяження нерухомого майна,-
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Макаренка О.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Оріхівської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 про припинення обтяження нерухомого майна.
Позовна заява обґрунтована тим, що 24.03.1998 позивач придбав у ОСОБА_2 в приватну власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест». Під час реєстрації права власності на вказаний будинок стало відомо про наявність обтяження на вказаний будинок внесеного на підставі повідомлення Оріхівської державної нотаріальної контори, суб`єкт обтяження Кликов В.Є., арешт накладений за вимогою Оріхівського заводу «Орсільмаш», який на даний час не існує. Будь які виконавчі провадження щодо стягнення з позивача відсутні.
Посилаючись на викладені обставини, просить припинити обтяження за номером 55642565, зареєстроване 07.06.2005 державним реєстратором на підставі повідомлення Оріхівської державної нотаріальної контори за видом обтяження: заборона на нерухоме майно житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою суду від 29.08.2025 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Макаренко О.М. в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій представник просить позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача Оріхівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надійшло.
Третя особа, Кликова Л.В. в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, про що до суду подала письмову заяву 25.07.2025.
Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що 24.03.1998 позивач придбав у ОСОБА_2 в приватну власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест».
Згідно з Витягом з державного реєстру речових прав 26.06.2024 державним реєстратором Озеранським В.В. відомості про право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_1 внесені до реєстру нерухомого майна.
Згідно з листом №1530/01-17 від 22.11.2024, обтяження накладено відносно суб`єкта - ОСОБА_3 ; за вимогою Оріхівського заводу «Орсільмаш» 25.09.1972 р., дата накладення заборони - 26.09.1972.
Станом на 31.01.2025 виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_1 на виконання до Оріхівського ВДВС не надходили та не перебувають.
Згідно з детальною інформацією про юридичну особу, ВАТ «Орсільмаш» припинено у зв`язку з визнанням банкрутом на підставі рішення суду.
Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
При зверненні з позовом представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Макаренком О.М. вказано відповідачем Оріхівську державну нотаріальну контору, клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач та його представник не заявляли.
Суд звертає увагу, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Оріхівської державної нотаріальної контори припинена 10.11.2025.
Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити з тих підстав, що його пред`явлено до неналежного відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Оріхівської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 про припинення обтяження нерухомого майна відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Савеленко

12.12.25