Провадження №2-р/523/21/25
У Х В А Л А

"18" грудня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши заяву державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ

Державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко С.В. звернулася до суду із заявою в якій просить роз`яснити рішення суду у цивільній справі № 523/17957/15-ц в частині остаточної грошової суми, яка підлягає стягненню.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Враховуючи зміст заяви та матеріалів цивільної справи суд не вбачає необхідності виклику сторін по справі для розгляду виниклого питання.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК (1618-15) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 14.04.2016р., яке набрало законної сили, ухвалено заочне рішення суду, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Задля виконання рішення, судом виданий виконавчий лист, який до тепер перебуває на примусовому виконанні в Пересипському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у держаного виконавця Савченко С.В.

Під час проведення виконавчих дій за період з 18.06.2021р. по 14.11.2025р. з боржника стягнуто кошти в розмірі 294603,16грн., з яких 267576,51грн. перераховано на рахунок стягувача, 26757,65грн. перераховано в дохід держави, як виконавчий збір, 269,0грн., як витрати на проведення виконавчих дій.

Водночас, на думку стягувача стягнення було проведено частково, так як борг слід стягувати в іноземній валюті.

Отже, з огляду на визначення у резолютивній частині рішення суду стягнення боргу, як в доларах США так і визначення гривневого еквіваленту, державний виконавець просить роз`яснити рішення суду.

Досліджуючи поставлене перед судом питання, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, з матеріалів справи слідує, що 24.11.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10500,00 доларів США з оплатою в гривнях по курсу НБУ на день платежу за договором позики від 19.07.2012р.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.04.2016р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 10500,0доларов США, в гривневому еквіваленті за курсом НБУ 267576,51грн., що складається з суми неповернутої позики в розмірі 2017,0 доларів США та нарахованих відсотків в розмірі 8483,0 доларів США.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказано, що "правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Шевченківський районний суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Судом встановлено, що судовим рішенням стягнення боргу з ОСОБА_2 було проведено в іноземній валюті, а відтак стягувачу ОСОБА_1 має бути перерахована сума боргу виходячи з суми іноземної валюти (доларах США).

Іншого порядку стягнення заборгованості у судовому рішенні судами не встановлено та не передбачено її перерахунок в грошовому еквіваленті до національної валюти України гривні. Посилання в рішенні суду суми в гривні є лише розмір грошового еквівалента гривні по відношенню до долара США на час ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Роз`яснити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.04.2016р. у справі № 523/17957/15-ц за умовами якого слід вважати, що стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики слід проводити в іноземній валюті, зокрема в доларах США.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 18 грудня 2025р.

Суддя