Провадження № 2/679/887/2025
Справа № 359/7848/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Дмітрієва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суму в м.Нетішин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

за участю представників учасників справи:

представника позивача адвоката Пелих Є.І.,

представника третьої особи Кравчук С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3 . Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.11.2013 між ними шлюб розірвано.

Позивач у позові зазначає, що вона разом з дитиною мають статус внутрішньо переміщених осіб. До окупації міста Енергодар, проживали за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , після виїзду з окупованої території, дитина проживала з матір`ю в місті Бориспіль, наразі проживають в місті Нетішин Шепетівського району Хмельницької області.

Батько ОСОБА_2 , самоусунувся від виховання сина з дворічного віку дитини. Син з двох років не бачив свого батька, не спілкувався з ним, не знає його на вигляд. У зв`язку із відсутністю допомоги у вихованні та утриманні дитини, позивач звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.02.2013 задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи стягнення з 28.01.2013. Виконавчий лист одразу після дати набрання рішенням законної сили, було подано до відділу державної виконавчої служби на примусове виконання. Боржник з 2013 року по листопад 2021 року не сплачував аліментні зобов`язання, у зв`язку із чим до нього були задіяні заходи примусового стягнення, а саме в тому числі, арешт банківських рахунків, обмеження у праві керування транспортними засобами та обмеження у праві виїзду за кордон. З терміновою метою виїзду за межі території України, в листопаді 2021 року, боржником було погашено всю заборгованість по сплаті аліментів одноразово. З грудня 2021 року по даний час відповідач по справі не здійснив жодного платежу по аліментам, ані на рахунки ДВС, ані особисто дитині чи позивачу. Сума боргу становить 274841 грн. 10 коп., що свідчить про довготривале невиконання відповідачем обов`язків щодо утримання дитини.

У позові зазначено, що на даний час вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 19.04.2019, в шлюбі народилась спільна дитина. Вона з сином, своїм чоловіком та їх спільною донькою проживають разом, чоловік позивача замінив батька її сину, допомагає у вихованні та утриманні. Наразі родина проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно Акту обстеження умов проживання від 01.08.2025, складеного Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, стосунки в родині добрі та дружні, умови проживання дітей добрі, в помешканні чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка, відсутні сторонні запахи. Для виховання та розвитку дітей наявна окрема кімната, облаштовані місця для сну, навчання та відпочинку. У дітей наявний сезонний одяг і взуття.

Також у позові зазначено, що не зважаючи на те, що вона залишилась виховувати свого сина сама, без допомоги відповідача, вона весь час контролює та тримає на належному рівні його життя, навчання, розвиток. У період повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України та окупацію міста Енергодар, родина виїхала до міста Бориспіль на підконтрольну Україні територію. Її син продовжував дистанційне навчання 2022-2023 навчального року в Енергодарській гімназії №4 управління освіти Енергодарської міської ради, згідно довідки вказаного навчального закладу, вона сумлінно відносилась до навчання сина, спілкувалась з класним керівником, надавала всю інформацію виходила на зв`язок на батьківських зборах. Батько ОСОБА_2 не підтримував зв`язок з класним керівником, не цікавився навчанням сина, батьківські збори не відвідував. З метою отримання більш якісного навчання стаціонарної форми, з 2023 навчального року, вона перевела сина до Бориспільського ліцею імені Юрія Головатого Бориспільської міської ради Київської області. Згідно характеристики учня ОСОБА_3 , хлопець зарекомендував себе, як старанний, дисциплінований, здібний учень. Має навчальні досягнення переважно достатнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, має зацікавленість до навчання, виявляє образне та творче мислення. Веселий, товариський, активний, комунікабельний. Критично ставиться до власних вчинків і відверто про це говорить. Доброзичливо ставиться до однокласників, зі всіма підтримує добрі та рівні стосунки. Завжди приходить на допомогу, зі старшими поводиться шанобливо. Мати, ОСОБА_1 , приділяє багато уваги навчанню і вихованню дитини, цікавиться її шкільним життям, постійно відвідує батьківські збори та бере участь у шкільних заходах. Допомагає сину морально та фізично. Батько, ОСОБА_2 , контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Навчанням дитини не цікавиться, у класних і шкільних заходах участі не бере. У зв`язку із переїздом до міста Нетішин Хмельницької області, позивач перевела сина на навчання до Нетішинської гімназії «Енергія» Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Звертає позивач увагу на те, що вона, не дивлячись на втрату постійного місця роботи в м. Енергодар, у зв`язку із окупацією міста, після виїзду завжди була працевлаштована, та робила все для матеріального утримання дитини та підтримувала здоров`я дитини у належному стані. Поряд з цим відповідач після повномасштабного вторгнення, та окупації міста Енергодар, не дізнавався чи все добре з дитиною, чи перебуває він у безпеці, і взагалі його місце знаходження. Дитина вважає своїм батьком, чоловіка матері та батька своєї сестри ОСОБА_5 . Чоловіка який дійсно піклується про нього, також забезпечує його матеріальне утримання, виховує його як рідний батько. Також звертає позивач окрему увагу суду, що не окупація міста Енергодар та не військові дії перешкодили спілкуванню батька та дитини. Батько з 2013 року не спілкується з дитиною та не піклується про нього.

Позивач вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

За вказаних обставин, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача ОСОБА_6 у вступному слові позов підтримала та просила такий задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові. Додатково зазначила, що перед тим як звернутись до суду з даним позовом сторона позивача різними способами намагалась дізнатись про теперішнє місце проживання відповідача та про його контактні дані, проте їм так і не вдалось таку інформацію здобути. Зокрема, коли мати позивача звернулась до сестри відповідача з проханням про надання його контактних даних, то вона не надала такі, оскільки відповідач заборонив їй це робити. Кріт того, представник позивача вказала, що висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав є необґрунтованим та носить рекомендаційний характер.

Представник третьої особи у вступному слові підтримала наданий органом опіки та піклування висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини, вказала на те, що орган опіки та піклування не знайшов достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, основною причиною стало те, що комісія не мала можливості встановити місце перебування відповідача і відповідно з`ясувати його думку щодо позову.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання в таке не з`явився.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Чемериса І.В. про передання справи за підсудністю та справу передано до Нетішинського міського суду Хмельницької області.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.09.2025 у вказаній справі відкрите провадження, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 06.10.2025.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про прийняття уточненої позовної заяви, шляхом зменшення позовних вимог (залишено лише вимогу про позбавлення батьківських прав), залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, витребування доказів.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та заслуховування думки дитини. Зобов`язано представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області бути присутнім при з`ясуванні думки дитини в продовж судового процесу, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана обставина стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області 25.08.2011 (арк. спр. 20 т. 1).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.04.2013 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (арк. спр. 21,22 т. 1).

19.04.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області 25.08.2011 (арк. спр. 19 т. 1).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.02.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини (арк. спр. 26-28 т. 1).

З даних довідки Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №18335-5-261 від 15.05.2023 убачається, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.11.2022 по 01.05.2023 згідно виконавчого листа №2/316/268/13, виданого 25.02.2013 Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття починаючи з 28.01.2013 (арк. спр. 29 т. 1).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 28.04.2023 становить 93999,58 грн, а станом на 01.09.2025 274841,10 (арк. спр. 31,32, 187 зворот, 188 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 27.02.2024 №208 надано малолітньому ОСОБА_3 статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів(арк. спр. 33 т. 1).

З характеристики наданої Бориспільським ліцеєм імені Юрія Головатого ОСОБА_3 зарекомендував себе, як старанний, дисциплінований, здібний учень. Має навчальні досягнення переважно достатнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, має зацікавленість до навчання, виявляє образне та творче мислення. Веселий, товариський, активний, комунікабельний. Критично ставиться до власних вчинків і відверто про це говорить. Доброзичливо ставиться до однокласників, зі всіма підтримує добрі та рівні стосунки. Завжди приходить на допомогу, зі старшими поводиться шанобливо. Мати, ОСОБА_1 , приділяє багато уваги навчанню і вихованню дитини, цікавиться її шкільним життям, постійно відвідує батьківські збори та бере участь у шкільних заходах. Допомагає сину морально та фізично. Батько, ОСОБА_2 , контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Навчанням дитини не цікавиться, у класних і шкільних заходах участі не бере (арк. спр. 73 т. 1).

Згідно довідки №01-24/093 від 31.07.2025, виданої Енергодарської гімназії ОСОБА_3 у 20022-2023 роках навчався за дистанційною формою навчання, ОСОБА_1 сумлінно відносилась до навчання сина, ОСОБА_2 не підтримував зв`язок з класним керівником та не цікавився навчанням сина (арк. спр. 175 т. 1).

Згідно Акту обстеження умов проживання від 01.08.2025, складеного Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, стосунки в родині добрі та дружні, умови проживання дітей добрі, в помешканні чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка, відсутні сторонні запахи. Для виховання та розвитку дітей наявна окрема кімната, облаштовані місця для сну, навчання та відпочинку. У дітей наявний сезонний одяг і взуття (арк. спр. 176 т. 1).

Позивач з 18.08.2025 по даний час працює в Нетішинській гімназії «Енергія», а неповнолітній ОСОБА_3 у цій же гімназії навчається, що стверджується довідками, виданими Нетішинською гімназією «Енергія» 28.08.2025 №19 та 05.08.2025 №156 (арк. спр. 179, 180 т. 1).

З довідки, виданої Нетішинською гімназією «Енергія» 22.10.2025 №223 убачається, що ОСОБА_3 навчається у 8-А класі, з 01.09.2025 по 06.10.2025 батько ОСОБА_2 жодного разу не цікавився успіхами сина. В характеристиці, виданої Нетішинською гімназією «Енергія» цього ж числа зазначено, що ОСОБА_3 має лише позитивні характеристики (арк. спр. 246-247 т. 1).

Під час судового розгляду допитаний свідок ОСОБА_5 запевнив, що з моменту одруження з позивачем, а саме з 2019 року він ніколи не бачив відповідача. Спочатку він сам хотів, щоб дитина мала спілкування зі своїм батьком, але останній цього не хотів. Вказав, що до ОСОБА_3 він відноситься, як до сина, дітей від інших шлюбів у нього немає.

Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що вона є подругою позивача і знає її з 2013 року. Ствердила, що за весь цей період вона ні разу не бачила відповідача. Їй відомо, що лише один раз позивач дзвонила для відповідача перед днем народженням сина, але відповідач їй відповів, що йому не цікаво. Також свідок вказала, що їй відомо, що вихованням та піклуванням про сина позивач займалась самостійно, працювала на кількох роботах, щоб забезпечити дитину.

Під час заслуховування думки малолітнього ОСОБА_3 , останній ствердив, що батька свого жодного разу не бачив, не знає який у нього вигляд, подарунки та вітання від нього ніколи не отримував. Вказав, що бажає, щоб його біологічного батька позбавили батьківських прав щодо нього, а ОСОБА_5 вважає своїм батьком.

Як установлено з висновку органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 06.11.2025 №11/16-02-03/25, органом було вирішено недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутності достатньої та переконливої документальної бази, що підтверджує ухилення ОСОБА_2 від виконання ним батьківських обов`язків, а також те, що неможливо було зв`язатись з батьком дитини та отримати його пояснення по справі(арк. спр. 2,3 т. 2).

Зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.

Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та поведінки учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22).

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досліджені судом письмові докази, покази свідків та пояснення малолітнього ОСОБА_3 підтверджують доводи позивача про те, що довготривалий термін, відповідач не цікавиться життям дитини та не піклується про нього, не має з нею психоемоційного контакту, більше того, як установлено в судовому засіданні, не має наміру виконувати своїх батьківських обов`язків. Дитина зростає і виховується у благополучній сім`ї. У сімейному житті дитини присутній ОСОБА_5 , якого дитина вважає татом, який займається вихованням ОСОБА_3 , його утриманням.

Отже, суд вважає, що біологічний батько добровільно пішов з життя своєї дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання ним освіти. І це триває протягом близько дванадцяти років, що в сукупності, на переконання суду, свідчить про свідоме нехтування останнім своїми батьківськими обов`язками та умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Водночас дитина, враховуючи її вік, за цей час адаптувалася до відносин у сім`ї з новим чоловіком матері, почувається комфортно у ній.

Також суд зважає і на той факт, що не окупація міста Енергодар та не військові дії перешкодили спілкуванню батька та дитини. Як судом установлено, батько з 2013 року не спілкується з дитиною та не піклується про нього.

Національним законом визначено, що саме орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Згідно з положеннями частини шостої статі 19 СК України суд може непогодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21).

Суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, з огляду на його недостатнюобґрунтованість.

Так, зокрема орган опіки і піклування Нетішинської міської ради, мотивуючи відповідний висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача зазначив, що було отримано інформації від КНП НМР «Центр ПМСД» від 13.10.2025 №50, в якій зазначено, що батько ОСОБА_2 станом здоров`я дитини не цікавиться, на прийом до лікаря-педіатра з сином не з`являється, та від адміністрації Нетішинської гімназії «Енергія» Нетішинської міської ради від 16.10.2025 №02-23/672 про те, що за період навчання дитини батько навчальним досягненням сина не цікавиться, участь в освітньому процесі не бере, батьківські збори не відвідує, зв`язок з класним керівником не підтримує, належну увагу навчанню та вихованню дитини не приділяє, поряд з цим, як убачається зі змісту висновку, основною причиною визнання недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав є те, що недостатня документальна база та неможливо було зв`язатись з батьком дитини та отримати його пояснення по справі.

В той же час суд зазначає, що висновок органу опіки і піклування не містить аналізу стосунків батька та дитини, який можна було б зробити опитавши безпосередньо дитину, яка зважаючи на свій вік могла б дати такі пояснення. Також комісією не опитувався теперішній чоловік позивача, який, як було встановлено в судовому засіданні, замінив батька дитині. Як убачається зі змісту висновку органу опіки та піклування комісією обмежилась лише двома запитами до медичного та освітнього закладів, що на переконання суду, є недостатнім, щоб надати обгунтований висновок щодо доцільності чи недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд звертає увагу на те, що встановлення стійкого емоційного зв`язку відповідача із сином, для якого такий є незнайомою людиною, потребує за встановлених обставин у даній справі значного часу, бажання та зусиль зі сторони самого відповідача для формування прихильності дитини до нього, створення сімейних стосунків, які характерні для батька та сина, що у свою чергу у подальшому може стати передумовою для поновлення його батьківських прав відповідно до положень ст. 169 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

З огляду на встановлені факти та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнивши позов.

Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 26.07.2024 (арк. спр. 36 т.1).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: ОСОБА_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, вул.Шевченка,1, .

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя О.М.Гавриленко