Провадження №2/592/3821/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М. за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою адвоката Вакули Вадима Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 до Сумської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач звернулася через свого представника до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи за його відсутності, в якому, просить, з урахуванням уточнених позовних вимог: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/100 часток житлового будинку літ.А-1, погріб літ. п/г, житлового будинку літ.Б-1, сарай літ. В, гараж літ. Г, огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від 02.10.1987 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ; 2) Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/100 часток житлового будинку літ.А-1, погріб літ. п/г, житлового будинку літ.Б-1, сарай літ. В, гараж літ. Г, огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 16.04.1956 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 . За час сумісного проживання, подружжя будувало житловий будинок в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу та рішення Ковпаківського районного суду від 10.08.1981 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Також, відповідно до вказаного рішення, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поділено домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_2 49/100 часток та ОСОБА_3 було виділено по 51/100 часток домоволодіння відповідно.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкова справа після її смерті була заведена Сумською міською державною нотаріальною конторою. За своє життя вона склала заповіт, де все своє майно заповідала своїй доньці ОСОБА_1 , яка є єдиною спадкоємицею померлої.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після його смерті була заведена Сумською міською державною нотаріальною конторою. За своє життя заповіту він не складав, спадкування повинно було бути відповідно за законом. Єдиною спадкоємицею померлого, яка прийняла спадщину є його донька ОСОБА_1 .

Враховуючи, що єдиною спадкоємицею домоволодіння є донька померлих ОСОБА_1 , нагальної потреби в оформленні спадкових прав не було до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну.

У 2025 році позивачка почала оформлювати спадкові права після смерті батьків, але, відповідно до постанови нотаріуса від 03.10.2025 року в оформленні спадкових прав було відмовлено. Відмова нотаріуса ґрунтувалася на тих підставах, що за своє життя спадкодавці не зареєстрували право власності на домоволодіння та що нерухоме майно, яке успадковується, не відповідає опису вказаному в рішенні суду від 10.08.1981 року, яким визнано право власності на 49/100 часток за ОСОБА_2 та 51/100 часток за ОСОБА_3 . Хоча рішення суду і не містить опис другого житлового будинку, але на момент винесення рішення він існував в недобудованому стані та був добудований за життя вже розлучених спадкодавців, що підтверджується копією технічного паспорту від 15.06.1981 року. Право спільної часткової власності на домоволодіння, виникло в 1981 році, а законодавство яке існувало на той час, не передбачало обов`язкової реєстрації, в реєстраційних органах. У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 07.11.2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Вакула В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Сумська міська рада повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник не з`явився, у відзиві на позов просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, просив розглядати справу без участі їхнього представника.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.01.2022 року, виданого повторно, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.07.1976 р.н., ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 (а.с.8).

Рішенням Ковпаківського районного народного суду м. Суми від 10.08.1981 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Також, відповідно до вказаного рішення, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поділено домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_2 виділено 49/100 часток та ОСОБА_3 виділено 51/100 часток домоволодіння відповідно (а.с.12,29).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно, від 12.10.2024 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26). Спадкова справа після її смерті була заведена Сумською міською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21103882 (а.с.27). За своє життя вона склала заповіт, де все своє майно заповідала своїй доньці ОСОБА_1 , яка є єдиною спадкоємицею померлої (а.с.28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 07.06.1999 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30). Спадкова справа після його смерті була заведена Сумською міською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78750615. За своє життя заповіту він не складав, спадкування повинно було бути відповідно за законом. Єдиною спадкоємицею померлого, яка прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини є його донька ОСОБА_1 (а.с.32).

Відповідно до Довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, станом на 29.12.2012 року, в матеріалах інвентаризаційної справи № 54222 на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , отриманої від КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, інформація про зареєстроване право власності відсутня (а.с.17).

За запитом ОСОБА_6 (уповноваженої особи) право власності на домоволодіння було зареєстроване за спадкодавцями. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 441070973 від 27.08.2025 49/100 часток житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 441071404 від 27.08.2025 51/100 часток житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

Постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори О. Охріменко про відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 49/100 часток житлового будинку після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Державний нотаріус в постанові зазначила, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна (а.с.10-11).

Відповідно до Звіту про експертну оцінку, виданого ТОВ «Майнова оцінка плюс»., розрахункова вартість домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 231 000 грн (а.с.58).

Відповідно ст. 5 ЦК України від 2003 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст.527 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК Української РСР 1963 року, встановлює, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності зі ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном: якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Єдиним спадкоємцем вказаного майна є позивач по справі, донька померлих позивач ОСОБА_1 .

Згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови нотаріусом у видачі Свідоцтв про право на спадщину оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Хоча рішення суду від 10.08.1981 року і не містить опис другого житлового будинку, але на момент винесення рішення він існував в недобудованому стані та був добудований за життя вже розлучених спадкодавців, що підтверджується копією технічного паспорту від 15.06.1981 року (а.с.13-16).

Право спільної часткової власності на домоволодіння, виникло в 1981 році, а законодавство яке існувало на той час, не передбачало обов`язкової реєстрації, в реєстраційних органах.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадкоємцями вказаного майна є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ПК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Вакули Вадима Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 до Сумської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/100 часток житлового будинку літ.А-1, погріб літ. п/г, житлового будинку літ.Б-1, сарай літ. В, гараж літ. Г, огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від 02.10.1987 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/100 часток житлового будинку літ.А-1, погріб літ. п/г, житлового будинку літ.Б-1, сарай літ. В, гараж літ. Г, огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Сумська міська рада, місцезнаходження: м. Суми, Майдан Незалежності, буд. 2, .

Суддя Ірина ФОМЕНКО