У Х В А Л А

залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2025 роуку суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення факту проживання неповнолітніх дітей з батьком, встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей батьком,

У С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення факту проживання неповнолітніх дітей з батьком, встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей батьком.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.12.2025 зазначену позовну заяву передано в провадження судді Хацько Н.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому коло осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав визначено положеннями статті 165 Сімейного кодексу України. Згідно з вказаною нормою право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач заявляє окрему позовну вимогу про встановлення факту проживання неповнолітньої дітей з батьком та окрему позовну вимогу про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей батьком.

Разом з тим, позивачем не зазначено мети, а саме для чого йому необхідно встановлення даних фактів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем судовий збір не сплачений, при цьому, у позові міститься посилання на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, посилання на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення його від сплати судового збору, суддя вважає безпідставним, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідача, встановлення факту проживання неповнолітньої дитини з батьком, встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей батьком у справі не вирішує питання прав та обов`язків дитини, а стосується особистих немайнових прав та обов`язків як відповідача та позивача, як матері та батька неповнолітніх дітей, щодо яких один із батьків може бути позбавлений батьківських прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Це повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 27.07.2021 у справі N 461/5125/20 (провадження N 61-11799св21), у котрому розтлумачено, що п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" не поширюється на справи за позовом про позбавлення батьківських прав, не звільняє позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви з такою вимогою, оскільки звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав не вирішує питання захисту інтересів малолітніх дітей, а стосується лише особистих немайнових прав та обов`язків відповідача, як мати дітей, яку може бути позбавлено прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову

Також суддя приходить до висновку, що окремо заявлені вимоги у позові щодо фактів про перебування на утриманні дітей та проживання разом з позивачем стосуються лише інтересів позивача.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Питання, порушене позивачем щодо позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлення вказаних у позові фактів є вимогами немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особо сплачується судовий збір у виді 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 п. 1 п. п. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"). що становить 1211,20 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025рік" встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору, а також порядок його сплати, позивачу необхідно подати суду докази сплати судового збору за три вимоги немайнового характеру: 1) позбавлення батьківських прав; 2) встановлення факту проживання неповнолітніх дітей з батьком; 3) встановлення факту утримання неповнолітніх дітей батьком.

Розмір судового збору за вимоги немайнового характеру складають: 0,4*3028 грн. =1211,20 грн.

Таким чином, суму судового збору, яка підлягає сплаті за даним позовом за три позовні вимоги складає 3633,60 грн. (1211,20*3).

За вказаних обставин суддя вважає, що позов подано без додержання вимог ст.177 ЦПК України, що є перешкодою до відкриття провадження у справі, оскільки позивачу необхідно зазначити, мету заявлених окремо позовних вимог щодо встановлення факту проживання та виховання дітей батьком, а також сплатити судовий збір у вказаному вище розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення факту проживання неповнолітніх дітей з батьком, встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей батьком - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку, а саме: надати квитанцію про сплату судового збору.

Роз`яснити позивачеві, що згідно з ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталя Хацько