Справа № 504/2398/25
Номер провадження 2/504/2739/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.

за участю секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Доброслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 якою просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 307002993 від 25.12.2021 у розмірі 14 758,47 грн., а також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витратна правову допомогу у розмірі 7000 грн.

10.10.2025 року представником позивача подано до суду заяву, про відмову від позову у зв`язку із тим, що відповідач добровільно сплатив заборгованість. Вказав, що йому зрозумілі наслідки вчинення цієї дії, а також наслідки закриття провадження у справі. Просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу, судовий збір та вирішити питання про повернення судового збору.

Розглянувши клопотання представника позивача, який не обмежений у повноваженнях, про відмову від позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч.2 ст.256 ЦПК України).

Оскільки відмова від позовних вимог є виключним правом позивача і не порушує права інших учасників справи, представник позивача не обмежений у повноваженнях, наслідки відмови від позову роз`яснені судом та зрозумілі сторонам, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позовних вимог. При цьому судом з`ясовано, що позивач не підтримує своїх вимог через задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.142ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки представником позивача подана заява про відмову від позову, яка прийнята судом, суд вважає за необхідне повернути позивачу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, тобто в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У зв`язку з тим, що відповідач після пред`явлення позову задовольнив позовні вимоги, сплативши заборгованість на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 % сплаченого останнім судового збору при подачі позову до суду, що становить 1211,20 грн.

Також з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 7000 гривень. На обґрунтування зазначених витрат представником позивача надані суду наступні докази: копія договору про надання правничої (адвокатської допомоги) від 29/05/2025, укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаткова Угода «5 до договору про надання правової, акт прийому передачі наданих послуг на загальну суму 7000 грн.

Відповідач заперечень щодо розміру судових витрат, їх співмірності не висловив, клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявляв. За викладених обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат на правову допомогу відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.48,137, 142, 206, 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Повернути ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1211,20 грн., сплаченого ним при подачі позову до суду згідно Платіжної Інструкції від " 16 " червня 2025 р. № 15540.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" понесені судові витрати зі сплати судового збору у 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Вінська Н. В.