РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2520/25

Провадження № 2/712/1931/2526

18 грудня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого-судді Марцішевської О.М.,

секретаря судового засідання Безрукової Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування вимог вказує, що 14.10.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) в м. Черкаси на перехресті вул. Благовісна та Смілянська за участю транспортного засобу RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортного засобу HONDA CRV д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень та позивачу завдана матеріальна шкода.

Відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року у справі № 712/12909/24 (провадження № 3/712/3911/24) винним в ДТП визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_4 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за полісом № 221678902.

На підставі отриманих документів страховик визнав подію страховим випадком та сплатив на користь позивача страхове відшкодування, в розмірі 133 419, 62 грн.

Будучи не згідним з розміром отриманого страхового відшкодування, з метою визначення розміру понесеної шкоди внаслідок ДТП, позивач звернувся до судового експерта Кипи С.М., в результаті чого останнім було складено висновок експерта №051/2024 від 23.12.2024 року (копія додається), згідно з яким: показник Свр (вартість ремонту автомобіля без урахування зносу) = 451 676, 76 грн., показник Сврз (вартість ремонту автомобіля з урахуванням зносу) = 267 895, 41 грн.

Керуючись вказаними вище нормами Закону, позивач вважає за необхідне стягнути з ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на свою користь розмір несплаченого страхового відшкодування, в розмірі 26 580, 38 грн., з розрахунку: 160 000, 00 грн. (страховий ліміт) - 133 419, 62 грн.

Слід відмітити, що позивач в порядку досудового врегулювання спору направляв страховику вимогу, до якої долучав вказаний вище висновок експерта, однак останній повністю її проігнорував.

Також позивач вважає за необхідне стягнути з винуватця ДТП,

ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та лімітом страховим відшкодуванням, в розмірі 291 676, 76 грн., з розрахунку: 451 676, 76 грн. (Свр) - 160 000, 00 грн. (страхове відшкодування).

Також вказує, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_2 позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу HONDA CRV д.н.з. НОМЕР_2 , було нанесено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу - HONDA CRV д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки даний автомобіль використовувався ним як у повсякденному житті так і під час виконання своїх робочих та життєвих потреб. Зокрема купівля продуктів харчування, відвідування медичних закладів, купівля необхідного одягу, поїздки задля здійснення сімейного відпочинку відбувались саме за допомогою належного мені автомобіля. Пошкодження автомобіля безпосередньо вплинуло на звичайний ритм життя позивача, зокрема він значно ускладнений, що в свою чергу призводить до постійних душевних переживань та душевних тривог, він постійно відчуває дискомфорт та виснаження, оскільки мусить додавати надмірних власних зусиль, задля того аби забезпечити звичні життєві потреби. Пошкодження автомобіля в тому числі й вплинуло на ритм життя його сім?ї, вони також позбавлені можливості використовувати його, що в свою чергу призводило до додаткових сімейних витрат на послуги громадського транспорту та таксі. Слід зауважити й на тому, що позивач не є занадто фінансово забезпеченою людиною, а саме тому назбирати значну суму коштів, задля купівлі автомобіля для нього було вкрай складно. Протягом тривалого терміну він, економлячи кошти, утискаючи сімейні витрати на життєві потреби відкладав кошти, задля того аби придбати автомобіль. Належний позивачу автомобіль був для нього не тільки в звичному розумінні слова автомобілем, за допомогою якого він забезпечував всі свої життєві потреби, а й мрією, задля досягнення (купівлі) якої він докладав чимало зусиль. Відповідно значне пошкодження авто для нього є дуже душевно-важким переживанням, оскільки він відчуває на собі постійну розпач та пригніченість через втрату для себе дорогоцінної речі (майна), що також спричинило моральну шкоду. Зазначені обставини, в які позивач був поставлений неправомірними діями відповідача, та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров?я, зокрема це посприяло накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у: емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, підвищеній тривожності, образливості, а також наявне погіршення сну.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин.

Так як в результаті ДТП позивачем було понесено душевні страждання, які він зазнав у зв?язку із пошкодженням свого майна, а саме автомобіля HONDA CRV д.н.з. НОМЕР_2 , останній вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача-2 моральну шкоду 10 000, 00 грн.

Керуючись приписами ст. 16 ЦПК України, позивач звертався в порядку досудового врегулювання із вимогою до відповідача-2. Однак як і у випадку з страховиком, відповідач-2 проігнорував вимогу.

Для відновлення свого порушеного права, позивачем було понесено витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, в розмірі 6 500, 00 грн. Оскільки дані витрати були понесені ним через винні дії відповідачів, то вважає за необхідне стягнути їх з них пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Просить суд стягнути з ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування, в розмірі 26 580, 38 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодування, в розмірі 291 676, 76 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн. Стягнути з ПАТ "НАСК "ОРАНТА" та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, понесені документально підтверджені витрати - на оплату послуг судового експерта автотоварознавця в розмірі 6 500, 00 грн.

В ході розгляду справи провадження у справі в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» закрито у зв`язку із затвердженням мирової угоди.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, скерував заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч.6,7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судова повістка надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі. Поштове повідомлення зі штрихкодовим ідентифікатором R43 повернуте до суду з відміткою від 06.12.2025р. про відсутність адресата, отже судова повістка у розумінні ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

22 травня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про відшкодування шкоди закрито у зв`язку з затвердженням мирової угоди.

26 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Судом встановлено, що 14.10.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) в м. Черкаси на перехресті вул. Благовісна та Смілянська за участю транспортного засобу RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортного засобу HONDA CRV д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

ДТП сталась з вини ОСОБА_2 , який Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року у справі № 712/12909/24 (провадження № 3/712/3911/24) притягнутий до адміністративнорї відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 14.10.2024 року о 06 год. 20 хв. в м. Черкаси, на перехресті вул. Благовісна - Смілянська, керуючи автомобілем Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_4 ), не переконався в безпечності, при повороті ліворуч з другорядної дороги вул. Смілянська на вул. Благовісна, не надав перевагу в русі автомобілю Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався головною дорогою та допустив з ним зіткнення, після чого автомобіль Honda здійснив зіткнення з автомобілем Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку з автомобілем Honda в правій крайній смузі, чим порушив п. 2.3б, 16.11 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідальність водія RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ "НАСК "ОРАНТА" (поліс № 221678902). Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн. Розмір франшизи 2500 грн. (а.с.63 т.1)

Позивач є власником автомобілю Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.08.2204р. ( а.с.7 т.1)

14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 скерував до ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з додатками, заяву про відшкодування шкоди.( а.с.9-11 т.1)

04 грудня 2024 року ОСОБА_1 надійшло зарахування на банківський рахунок в сумі 133 419,62 грн.( а.с.12 т.1)

Згідно висновку судового експерта Кипи Сергія Михайловича № 051/2024 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля HONDA CR-V реєстраційний номер НОМЕР_2 , що пошкоджений в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 14 жовтня 2024 року, станом на дату ДТП складає: 415 676,76 грн., у тому числі 399 524,68 грн. вартість складових, що підлягають заміні, 26820, 00 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 25332,08 грн. вартісь необхідних для ремонту матеріалів. (а.с.17-33 т.1).

16 грудня 2024 року позивач сплатив кошти за проведення експертизи автомобіля держномер НОМЕР_2 в сумі 6 500 грн. ( а.с.12 т.1)

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди,чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України № 1961-IV).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Судом встановлено, що внаслідок ДТП з вини відповідача позивачу як власнику автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу завдано матеріальної шкоди та з урахуванням того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, відповідач. як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

На підтвердження розміру заподіяної внаслідок ДТП шкоди позивачем наданий висновок експерта, яким визначений розмір відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 415 676,76 грн., у тому числі 399 524,68 грн. вартість складових, що підлягають заміні, 26820, 00 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 25332,08 грн. вартісь необхідних для ремонту матеріалів.

Обгрунтування розміру шкоди вартістю відновлювального ремонту, необхідного для відновлення пошкодженого автомобіля узгоджується з положеннями ст.22, 1192 ЦК Укрїни.

При визначенні належної до виплати позивачу страхової суми суд враховує положення Закону України № 3720-IX від 21 травня 2024 року, якими передбачено обов`язок страховика щодо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу у межах ліміту 160 000 грн.

Відповідно до висновку експерта зурахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля HONDA CR-V реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 жовтня 2024 року, станом на дату ДТП складає: 267 895,41 грн., що перевищує ліміст страхової суми 160 000 згідно з полісом, відтак відповідач зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі, який перевищує 160 000 грн.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Подавши експертний висновок в якості доказу, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування. Відповідач у випадку незгоди з експертним висновком ідповідно до ст.113 ЦПК України міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи. Але в даному разі цього зроблено не було.

Вирішуючи позовні вимоги до відповідача, суд виходить з того, що особа, винна у завданні шкоди, зобов`язана її відшкодувати в розмірі збитку, не покритому страховим відшкодуванням. Оскільки підтвердженою на час розгляду справи є сума збитку в розмірі 415 676,76 та встановлено, що відповідач зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі, який перевищує 160 000 грн., тому позовні вимоги до відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення 415 676,76 - 160 000 грн. = 291 676 грн.

Судом також встановлено, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди завдана моральна шкода з вини відповідача, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного позивачу автомобіля, що об`єктивно потягнуло порушення нормальних життєвих зв`язків позивача внаслідок необхідності вживати додаткові зусилля для відновлення ушкодженого майна, в зв`язку з чим позивачу, який є особою з інвалідністю, були без сумніву спричинені негативні переживання, тому враховуючи поведінку відповідача, який відразу надав інформацію про особу, яка застрахувала його цивільну-відповідальність та не є відповідальним за тривалість здійснення страховиком регламентної страхової виплати, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача 5000 грн.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18, згідно з яким розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та лімітом страхового відшкодування в розмірі 291 676, 76 грн., моральну шкоду, в розмірі 5 000, 00 грн., всього 296 676 грн. 76 коп.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи (посвідчення № НОМЕР_6 від 13.12.206р. строком дії довічно). (а.с.6 т.1) був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави 2 966,76 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем витрати на проведення експертизи в сумі 6500 грн. підляють до покладання на відповідача 6500*(296676,76/301676,76) = 5850 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволений частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування 296 676,76, судові витрати 5850,00 грн., всього 302 526,76 грн.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 12,13, 81, 80, 141, 259, 263-265, 268, 280, 352-354 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 302 526 грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2996 грн. 76 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складено 18 грудня 2025 року

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 ).