УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О. Б., вивчивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

представниця позивача адвокат Матула В. Ю. через систему «Електронний суд» звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 10.06.2020 року № ПКК/13048 у розмірі 35 737,89 грн. та понесені судові витрати.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшла висновку, що така підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно із п. 1 ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

За змістом положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

У пункті 4 ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Як вбачається із позовної заяви така подана до суду та підписана представницею позивача адвокатом Матулою В. Ю. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви додана копія довіреності № 14105 від 04.12.2025 року, зі змісту якої вбачається, що виконуючий обов`язки голови правління АТ «Кредобанк» Кіркач Антон Євгенович, який діє на підставі Статуту, уповноважив Матулу В. Ю. представляти інтереси АТ «Кредобанк» в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі, але не виключно у судових органах (незалежно від рівня інстанції та форми судочинства).

Відповідно до положень ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про банки і банківську діяльність», виконавчим органом банку, що здійснює поточне управління, є правління банку.

Правління банку очолює голова правління, який керує роботою правління банку та має право представляти банк без доручення (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

З огляду на зазначені норми закону, саме голова правління банку може представляти банк без доручення, зокрема видавати довіреності на представництво інтересів банку. Члени правління можуть видавати такі довіреності лише тоді, якщо це передбачено установчими документами банку.

Разом з тим долучена до позовної заяви копія статуту АТ «Кредобанк» надана не у повному обсязі та не містить відомостей щодо органів правління даної юридичної особи та обсяг їх повноважень, оскільки містить лише відображення розділів статуту «1. Загальні положення», «2. Мета та предмет діяльності банку», «16. Внесення змін до статуту банку», що свідчить про наявність пропусків, які можуть істотно впливати на зміст документа та його правове значення.

Така неповнота та відсутність ключових положень ставить під сумнів достовірність та доказове значення наданого статуту та позбавляє суд можливості встановити, чи уповноважений виконуючий обов`язки голови правління АТ «Кредобанк» Кіркач А. Є. вчиняти від імені банку юридичні дії, у тому числі підписувати довіреність на представництво інтересів цієї юридичної особи, оскільки до позовної заяви не долучено також докази на підтвердження обрання та призначення Кіркача А. Є. виконуючим обов`язки голови правління АТ «Кредобанк».

Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, серед переліку осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначений Кіркач Антон Євгенович, повноваженнями якого є вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (спільно з іншим членом правління), подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи (спільно з іншим членом правління).

Так само з доданої виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.03.2025 року, вбачається, що керівником АТ «Кредобанк» та особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, є лише Карновскі Якуб Марек.

Аналізуючи визначені у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань повноваження Кіркача А. Є., убачається, що останній має право підписувати довіреність на представництво інтересів банку, але лише спільно з іншим членом правління.

Крім цього, що зі змісту долученого до позовної заяви договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року вбачається, що останній укладений між АТ «Кредобанк», в особі заступника голови правління Свірського А., та адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум», в особі керуючого партнера Мужика Назара. Указаний договір також не містить жодних відомостей про те, що однією зі сторін договору є Матула В. Ю. або що остання є працівником такого адвокатського об`єднання.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/939/18, згідно з яким звернення до суду адвоката при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, яка є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18.

Відтак, надані суду документи, відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, належним чином не підтверджують повноваження адвоката Матули В. Ю. на представництво АТ «Кредобанк» у суді, оскільки суду не надано жодних підтверджень того, що Кіркач А. Є. має повноваження на підписання довіреності як виконуючого обов`язки голови правління АТ «Кредобанк».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 43, 62, 175, 185, 246, 260 ЦПК України суддя,

п о с т а н о в и л а:

позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: Постигач О. Б.