У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2025 Справа №607/25036/25 Провадження №2-с/607/179/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2025 року у справі № 607/25036/25 (провадження № 2-н/607/3125/2025) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ

У С Т А Н О В И В:

05 грудня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ № 607/25036/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» заборгованість за спожитий природній газ за період з 01 липня 2022 року по 31 жовтня 2025 року, в сумі 55 419 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сто дев`ятнадцять) гривень 74 копійки, а також судовий збір в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки.

11 грудня 2025 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2025 року у справі № 607/25036/25 (провадження № 2-н/607/3125/2025), який ним отримано 09 грудня 2025 року, про що свідчить розписка. Заявник посилається на те, що цей судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованим, неправомірним, адже, відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи було припинено ще у кінці грудня 2017 року, у зв`язку з переходом на електричне опалення будинку. У 2018 році газопостачання відключено, газова труба опломбована. Стягувач не надав належних та допустимих доказів фактичного споживання природного газу з газорозподільної системи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи № 607/25036/25, матеріали заяви про скасування судового наказу, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Згідно із вимогами частини першої статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 дотримано строки для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки останнім отримано судовий наказ від 05 грудня 2025 року у справі № 607/25036/25 (провадження № 2-н/607/3125/2025) лише 09 грудня 2025 року, про що свідчить розписка.

Відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси).

Частиною третьою статті 171 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржників проти вимог стягувача, означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи чи встановлювати обґрунтованість доводів заявників, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Зазначені заявником ОСОБА_1 обставини свідчать про можливість відсутності між сторонами договірних зобов`язань, а також про спірність заборгованості на день винесення судового наказу та її наявність, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи, зазначені у заяві про скасування судового наказу, потребують додаткового дослідження, що не може бути здійснено в межах наказного провадження. З матеріалів та обставин цієї справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а відтак заяву слід задовольнити, а вищевказаний судовий наказ скасувати.

Клопотання боржником про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 164, 169 173, 258 261, 353 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2025 року у справі № 607/25036/25 (провадження № 2-н/607/3125/2025) задовольнити.

2. Судовий наказ № 607/25036/25 від 05 грудня 2025 року, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» заборгованість за спожитий природній газ за період з 01 липня 2022 року по 31 жовтня 2025 року, в сумі 55 419 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сто дев`ятнадцять) гривень 74 копійки, а також судовий збір в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки скасувати.

3. Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

4. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя Т. І. Якімець