Справа № 331/6014/25
Провадження № 2-о/331/494/2025
РІШЕННЯ

іменем України

18.12.2025

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді: Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Коростельової К.Ю., розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2025 року адвокат Говіна Л.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Російська Федерація, Самарська область, м. Самара. Вищевказаний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 04.04.2025 року, яке було видано 95300002 (мовою оригіналу- Отдел ЗАГС Железнодорожного району городского округа Самара комитета ЗАГС Самарской области).

Фото свідоцтва про смерть заявниця отримала меседжером, оскільки відсутня можливість пересилки кореспонденції з РФ. На поховання поїхати не змогла, знаходилась на реабілітації та станом на сьогодні продовжує лікування, так як був встановлений діагноз: Тубуло-вільозна аденома товстої кишки з High-Grade дисплазією епітелію залоз та поодинокою ділянкою малігнізації по типу високодиференційованої аденокарциноми в поверхневих відділах аденоми; з вираженим хронічним запаленням, крововиливами у стромі. ICD-O 8140/3. pTis, Nx, Mx(AJCC/TNM 2017); VO,LO, PnO,RO,Gl. Гіперпластичний поліп товстої кишки з вогнищевим вираженим хронічним запаленням (в запальному інфільтраті переважають лімфоцити, плазмоцити) в стромі - була двічі прооперована та проходила триваюче лікування.

Громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з заявницею повторно перебували у шлюбі з 11 лютого 2014 року. До цього моменту, перша реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була 18.08.1979 року.

Померлий з 1995 року фактично проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Оскільки його рідна матір ОСОБА_3 , 1926 року народження, фактично проживаюча м. Самара, Російької Федерації, у віці 93 роки почала сильно хворіти, її чоловік на протязі останніх 5 років, піклувався про неї, адже вона потребувала сторонньої допомоги. Перед початком введення воєнного стану, а саме з кінця жовтня 2021 року, ОСОБА_2 поїхав до матері в м. Самара, Російької Федерації, так як у останньої дуже сильно погіршився стан здоров`я та вона не могла бути без нагляду. Але з веденням воєнного стану на території України, ОСОБА_2 повернутися до м.Запоріжжя не зміг (померлий був ветераном Збройних Сил України, полковником у відставці). Заявниця з померлим увесь час до моменту його смерті підтримували зв`язок в телефонному режимі.

На праві спільної сумісної власності, ОСОБА_2 , володів часткою квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки останніми роками померлий чоловік їздив піклуватися про матір на територію Російської Федерації, він надав заявнику довіреність як його представника, з питань розпорядження належної йому на праві приватної частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ціну та на умовах за розсудом уповноваженого представника.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , сплачує всі комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення та за утримання вищезазначеної квартири в повному обсязі, заборгованості по комунальним послугам не має.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона навіть не може звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самара Російської Федерації.

15.10.2025 року ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті залишено без руху.

22.10.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

23.10.2025 року ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Представник заявниці, адвокат Говіна Л.В., та заявниця, ОСОБА_1 , до суду не з`явилися, надали заяву у якій просять розглянути справу без їх участі. Просять заяву задовольнии.

Представник заінтересованої особи, Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, до матеріалів справи долучили заяву про розгляд справи без їх участі. Заперечення щодо розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

У статті 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (стаття 319 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення саме фактів, що мають юридичне значення, тобто які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника або створення умов їх здійснення чи підтвердження. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Таку мету заявник повинен зазначити та підтвердити доказами викладені в заяві обставини. Це має важливе значення для вирішення судами таких справи, від мети встановлення відповідного факту залежить вирішення питань чи віднесене його вирішення до юрисдикції суду, суб`єктного складу учасників, чи не пов`язується встановлення факту з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Російська Федерація, Самарська область, м. Самара, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 04.04.2025 року, яке було видано 95300002 (мовою оригіналу- Отдел ЗАГС Железнодорожного району городского округа Самара комитета ЗАГС Самарской области).

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 повторно перебували у шлюбі з 11 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.02.2014 року. До цього моменту, перша реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була 18.08.1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.09.2025 року.

На праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 належить квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються Свідоцтвом № 1196 про право власності на житло.

Згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. від 22.10.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємиця громадянка ОСОБА_1 не надала нотаріусу оригінал свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_2 . При перевірці шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 21.10.2025 року, інформація щодо актового запису про смерть громадянина ОСОБА_2 відсутня.

Отже, встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, іншого способу захистити свої права заявник не має, встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.,81,263-265,273,293,315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самара Російської Федерації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізької апеляційного суду.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 18.12.2025 року.

Суддя Н.В.Фісун