Справа № 577/3180/24
Провадження № 2/577/35/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 56 592 грн 00 коп, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року в сумі 56 592 грн 00 коп.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 3899879. Вказаний договір був підписаний електронним підписом ОСОБА_1 . Відповідно до умов зазначеного договору відповідачці був наданий кредит на суму 9 600 грн 00 коп. Грошові кошти в розмірі 9 600 грн 00 коп були перераховані ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок ОСОБА_1 . Відповідачка брала на себе зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року. Свої зобов`язання за вищевказаним договором ТОВ «Мілоан» виконало. Однак свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 не виконувала належним чином, у зв`язку з чим за нею станом 26 січня 2022 року утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 56 592 грн 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 600 грн 00 коп, заборгованість по процентам в розмірі 45 168 грн 00 коп. та заборгованість за комісією 1 824 грн 00 коп.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 26-01/2022-83, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року на суму 56 592 грн 00 коп.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року на суму 56 592 грн 00 коп.

Заборгованість за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року в розмірі 56 592 грн 00 коп. ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачена не була, а тому ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду для стягнення з відповідача вказаної заборгованості у судовому порядку.

Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2024 року позовна заява ТОВ «Коллект Центр» була прийнята до розгляду судом та відкрите провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проведений за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31 т. 1).

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 48 т. 1).

Відповідно до ухвали суду від 15 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду та судовий розгляд справи призначений на 29 липня 2025 року на 14 год. 00 хв. (а.с. 247 т. 1).

Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 2,3 т. 2).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Прокоп`єва М.А. у судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяви про проведення судового засідання без їх участі, у яких зазначили, що позов не визнають (а.с. 5 т. 2).

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відповідачці ОСОБА_1 поновлений строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнятий її відзив у цивільній справі № 577/3180/24 (а.с. 73-74).

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що позов ТОВ «Коллект Центр» вона не визнає, оскільки між нею і ТОВ «Мілоан» 03 листопада 2021 року не укладався договір про споживчий кредит № 3899879.

28 жовтня 2021 року з`ясувалося, що її сім-карта заблокована внаслідок незаконних дій третіх осіб. За фактом шахрайства вона 29 жовтня 2021 року звернулася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення та за її заявою Конотопським РІП ГУНП в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 190 КК України. У вказаному кримінальному провадженні вона визнана потерпілою.

З матеріалів кримінального провадження № 0000695 вбачається, що договір про споживчий кредит № 38998790 був укладений 03 листопада 2021 року за межами м. Конотопа Сумської області. В той же час вона працює вчителем у Конотопському ліцеї № 3 Конотопської міської ради Сумської області та у період часу з 01 листопада 2021 року до 05 листопада 2021 року перебувала на своєму робочому місті з 08 год 00 хв. до 15 год. 20 хв. і виконувала свої посадові обов`язки.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі, є неналежним переказом.

Вона не вчиняла дій, направлених на списання чи переказ грошових коштів, не укладала 03 листопада 2025 року договір з ТОВ «Мілоан», з приводу шахрайських дій негайно звернулася до поліції, тому вважає позов ТОВ «Коллект Центр» до неї незаконним та необгрунтованим та прохає відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 65).

Позивачем надана відповідь на відзив, у якій ТОВ «Коллект Центр» зазначило, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 3899879, оскільки відповідачка здійснила всі дії, направлені на укладення вказаного договору: заповнила заяву на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, зазначила реквізити банківської картки, на рахунок якої у подальшому були перераховані грошові кошти.

У подальшому на номер телефону відповідачки, який вона повідомила, було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і був підписаний договір. Крім того, ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідачки (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення договору від її імені, ОСОБА_1 не надані.

Таким чином вбачається, між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 03 листопада 2021 року що укладений договір про споживчий кредит № 3899879, який відповідає вимогам діючого законодавства України, зокрема, вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

На виконання умов укладеного договору ТОВ «Мілоан» перераховано відповідачці грошові кошти у розмірі 9 600 грн 00 коп.

Щодо ймовірних шахрайських дій, то звертаємо увагу суду, що відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у відзиві, в тому числі звернення до правоохоронних органів та банку, тощо.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, у випадку звернення громадянина із заявою про вчинення кримінального правопорушення прокурор, дізнавач, слідчий зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань незалежно від того, чи є в таких відомостях склад кримінального правопорушення, та розпочати досудове розслідування. Враховуючи, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення могли бути повідомлені самою відповідачкою, а саме по собі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може вважатися підтвердженням фактів, наведених у такому зверненні, то внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може ні підтвердити, ні спростувати обставини, на які посилається ОСОБА_1 . Разом з тим, вказані обставини можуть бути встановлені під час досудового розслідування, за результатами якого може бути або повідомлено про підозру або закрито провадження за відсутністю події кримінального правопорушення чи за відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_1 не вказано та не надано доказів, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження, яке з її слів тривало більше трьох років, було встановлено наявність події кримінального правопорушення, пред`явлено підозру винним особам, тощо.

Тому твердження відповідачки про те, що стосовно неї було вчинено кримінальне правопорушення є припущеннями. Більш того, якщо б мало місце незаконне викрадення коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , то КПК України передбачений спеціальний порядок відшкодування (компенсації) шкоди потерпілому.

Отже, шахрайські дії щодо особи не звільняють вказану особу від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання, а спір між потерпілим та обвинуваченим не стосується правовідносин між боржником та кредитором і має вирішуватись окремо в межах кримінального провадження.

Крім того, відповідачка зазначає, що 03 листопада 2021 року вона перебувала на робочому місці та з 8 год. 00 хв. до 15 год. 20 хв. виконувала свої посадові обов`язки. Разом з тим, саме по собі, перебування на робочому місці не позбавляє особу можливості укласти кредитний договір в електронній формі, оскільки її безпосередня присутність в іншому місці не є необхідною. Крім того договір про споживчий кредит був підписаний відповідачкою 03 листопада 2021 року о 17 год. 40 хв., тобто в той час, коли ОСОБА_1 не виконувала свої посадові обов`язки.

Отже, відповідачкою не надано належних доказів того, що відносно неї було вчинено шахрайські дії та вона 03 листопада 2021 року не укладала договір про споживчий кредит.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням принципу тлумачення «favor contractus» (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17).

Матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано.

Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений електронний кредитний договір, оскільки без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений.

Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору, а тому прохає задовольнити позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» (а.с. 78-82).

Відповідачкою ОСОБА_1 подані заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» та ухвалою суду від 28 березня 2025 року відповідачці поновлений строк для подання вказаних заперечень (а.с.125 т. 1).

У своїх запереченнях ОСОБА_1 зазначила, що станом на 28 жовтня 2021 року у її користування перебував стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером . Вказаний номер мобільного телефону є фінансовим номером її банківської картки, яка була видана АТ КБ «ПриватБанк», у якому знаходилися її персональні дані.

28 листопада 2021 року о 10 год. 13 хв. 30 сек. їй зателефонувала незнайома особа, що дозволило шахраям приєднатися до номеру її мобільного телефону та, утримуючи його, використовувати її персональні дані та подати заяви на кредит, що призвело до блокування її сім-картки. В цей же день вона звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та ПрАТ «Київстар» та дізналася про вчинене стосовно неї шахрайство.

Щодо вчинення невстановленими особами злочину вона 29 листопада 2021 року звернулася із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та за її заявою за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за № 0000695 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

03 листопада 2021 року вона не укладала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Так, відповідно до інформації, отриманої на підставі ухвал слідчих суддів Конотопського міськрайонного суду Сумської області, ІР-адреси, з яких здійснений зв`язок для отримання кредитів, розташовані в м. Балаклія Харківської області та м. Дніпро. В той же час, як вбачається із довідки з Конотопського ліцею № 3 Конотопської міської ради Сумської області вона у період часу з 01 листопада 2021 року до 05 листопада 2021 року перебувала на своєму робочому місті з 08 год 00 хв. до 15 год. 20 хв. і виконувала свої посадові обов`язки, а тому не могла одночасно перебувати в м. Конотоп Сумської області, в м. Балаклія Харківської області та м. Дніпро.

У відповідності до вимог п. 5 розділу УІ Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затв. постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року вона негайно повідомила банк та правоохоронні органи про здійснення незаконних операцій.

З часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом несе банк. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31 липня 2024 року у справі № 953/5904/22.

За таких обставин прохає відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» до неї про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року в сумі 56 592 грн 00 коп (а.с. 125 т. 1).

Також 01 квітня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» надані додаткові пояснення, у яких позивач зазначив, що без активних дій ОСОБА_1 іншою особою 03 листопада 2021 року не міг бути укладений договір про споживчий кредит № 3899879, оскільки вказаний договір укладений на сайті ТОВ «Мілоан», підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, отриманим у вигляді смс-повідомлення на номер її мобільного телефону, без входа ОСОБА_1 03 листопада 2021 року на сайт ТОВ «Мілоан» договір між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» не міг бути укладений. Вказаний договір укладений 03 листопада 2021 року о 17 год. 40 хв, тобто в час, коли ОСОБА_1 не працювала. Крім того під час дізнання, яке триває вже 4 роки, не було встановлено наявність події правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру, обвинувальний вирок у кримінальному провадженні не ухвалений, тому твердження ОСОБА_1 про те, що стосовно неї було вчинено кримінальне правопорушення, є припущенням. Крім того шахрайські дії, вчинені стосовно певної особи, не звільняють останню від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання, а спір між потерпілою у кримінальному провадженні особою та обвинуваченим не стосується правовідносин між боржником та кредитором і має вирішуватися окремо в межах кримінального провадження. Тому прохає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити у повному обсязі (а.с.212-214 т. 1)

Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свої позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» обгрунтовує тим, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №3899879, який був підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором S65185, який 03 листопада 2021 року був направлений за номером мобільного телефону НОМЕР_1 .

На підтвердження вказаного факту ТОВ «Коллект Центр» наданий договір про споживчий кредит № 3899879 (а.с. 6-12 т. 1) та довідка про ідентифікацію особи (а.с. 12 т.1 ).

Також позивач зазначає, що на виконання умов договору про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 03 листопада 2021 року грошові кошти в розмірі 9 600 грн 00 коп на банківський рахунок, пов`язаний із банківською карткою НОМЕР_2 хх НОМЕР_3 , видану АТ «Таскомбанк».

Як підтвердження факту перерахування коштів позивач надав суду платіжне доручення № 60238766 від 03 листопада 2021 року (а.с. 12 зв т. 1).

Встановлено, що 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом того, що 28 жовтня 2021 року близько 12 години їй зателефонувала невстановлена особа, яка повідомила, що вона є працівником оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», після чого у неї була заблокована сім-картка та у подальшому вона дізналася, що на її оформлені кредитні договори, За вказаною заявою ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року Конотопським РВП ГУНП в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 внесені відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 49 т. 1).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000695 здійснюється також за фактом оформлення невстановленими особами від імені ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року (а.с. 130 т. 1).

З наданої ТОВ «Мілоан» анкети-заяви № 3899879 від 03 листопада 2021 року вбачається. що вказана заява була надіслана з ІР-адреси НОМЕР_4 (а.с. 153 т. 1).

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000695 встановлено, що місцезнаходження вказаної ІР-адреси адреси: м. Балаклея Харківської області, Діапазон вказаної ІР-адреси наданий провайдером ПрАТ «ВФ «Україна» по м. Балаклія Харківської області (а.с. 157 зв.-158 т. 1).

Оформлення заявки № 3899879 на надання ТОВ «Мілоан» про надання у кредит грошових коштів в розмірі 9 600 грн 00 коп відбулося 03 листопада 2021 року у період часу з 17 год. 38 х. до 17 год. 40 хв. (а.с. 177 т. 1).

Станом на 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 користувалася мобільним телефоном з номером НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року був наданий тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ПрАТ «Київстар» та містять інформацію про з`єднання абонента, який користувався мобільним телефоном з номером НОМЕР_1 за період часу з 28 жовтня 2021 року до 10 листопада 2021 року (а.с. 159-160 т. 1).

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06 грудня 2021 року, опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 06 грудня 2021 року та вилучених у ПрАТ «Київстар» документів з вказаного номера мобільного телефону 03 листопада 2021 року у період часу з 17 год. 35 хв. до 17 год. 41 хв був здійснений доступ до сайту miloan ua. На час здійснення вказаного доступу зона дії ретрансляційних антен ПрАТ «Київстар», які обслуговували вказаний номер телефону була м. Дніпро (а.с. 161-176 т. 1).

Відповідно до довідки Конотопського ліцею № 3 Конотопської міської ради Сумської області від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 , яка займала посаду асистента вихователя у період часу з 01 листопада 2021 року до 05 листопада 2021 року перебувала на робочому місці з 08 год. 00 хв. до 15 год. 20 хв. та виконувала свої посадові обов`язки (не перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, основній щорічній відпустці, не брала ніші дні відпочинку за раніше відпрацьований час та не перебувала на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю) (а.с. 66 т. 1), що підтверджує табелем обліку працівників Конотопського ліцею № 3 за листопад 2021 року (а.с. 67-69 т. 1).

Слід також зазначити, що у анкеті-заяви № 3899879 від 03 листопада 2021 року зазначено, що місце роботи ОСОБА_1 «Нова пошта», транспорт, логістика (а.с. 153 т. 1), що не співпадає з дійним місцем їх роботи станом на листопад 2021 року. При зазначенні дати реєстрації вказано, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01.01.0001. дата початку проживання за вказаною адресою: 01.01.0001. Вказана дата початку роботи з 01.01.0001 (а.с. 66, 153 т. 1).

В той же час з паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07 серпня 2001 року (а.с. 6 т. 2)

Своїм листом від 26 січня 2022 року за вих № 531 26-1 ТОВ «Мілоан» надало Конотопському РВП ГУНП в Сумській області інформації, що 28 жовтня 2021 року з використанням веб-сайту веб-сайту Товариства (miloan ua) між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 4045715, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 1 000 грн 00 коп на строк 15 днів. Дата повернення кредиту та сплати комісії 12 листопада 2021 року. Грошові кошти були перераховані ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 хх хххх 7622. Заборгованість за вказаним кредитним договором була погашена 28 жовтня 2021 року. Позичальник використав ІР-адресу НОМЕР_6 (а.с. 149, 152 т. 1).

Як вбачається з протоколу огляду від 05 червня 2024 року діапазон ІР-адреси НОМЕР_6 надано провайдером ІСП «Фрегат» по м. Дніпру (а.с. 154-156 т. 1).

Також за інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року були списані на електронний сервіс розваги (м. Дніпро) (а.с.7 т. 2).

Під час дізнання у кримінальному провадженні № 0000695 після здійснення тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна» встановлено, що дзвінки на номер мобільного телефону, яким станом на 28 жовтня 2021 року користувалася ОСОБА_1 - НОМЕР_1 надходили з номера мобільного телефону НОМЕР_7 з м. Дніпро (а.с. 138-146 т. 1).

Встановлено також, що 28 жовтня 2021 року та 29 жовтня 2021 року від імені ОСОБА_1 були укладені електронні кредитні договори з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Домомога»: договір № 131297808 від 28 жовтня 2021 року на суму 2 000 грн 00 коп, договір № 165661633 від 28 жовтня 2021 року на суму 8 000 грн 00 коп, договір № 515878991 від 29 жовтня 20321 року на суму 3 100 грн 00 коп, договір № 435147860 від 29 жовтня 2021 року на суму 22 000 грн 00 коп (а.с. 181-182, 187-198 т. 1).

Також з листа ТОВ «Мілоан» від 26 січня 2022 року за вих № 531 26-1, який наданий на запит Конотопського РВП ГУНП в Сумській області вбачається, що ТОВ «Мілоан» у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000695, повідомляло, що ОСОБА_1 03 листопада 2021 року з використанням веб-сайту Товариства (miloan ua) звернулася до Товариства та уклала договір про споживчий кредит № 3899879. Товариство виконало умови договору та переказало на картковий рахунок позичальника 5366 39хх хххх 3001, банк, який випустив картку НОМЕР_2 кредитні кошти в розмірі 9 600 грн 00 коп. До вказаного листа ТОВ «Мілоан» долучена анкета-заява на кредит № 3899879, створена 03 листопада 2021 року, відповідно до якої платіжна картка, на яку мали бути перераховані кошти вказана MasterCard Credit 5366 39хх хххх 3 001. Банк, який випустив картку НОМЕР_2 (а.с. 149-151, 153 т. 1).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2025 року задоволено клопотання ТОВ «Коллект Центр» про витребування з АТ Таскомбанк» інформації чи була емітована на ім`я ОСОБА_1 банківська картка НОМЕР_2 хх хххх 3001, а також чи були зараховані на вказану банківську картку 03 листопада 2021 року грошові кошти в сумі 9 600 грн 00 коп (а.с. 103 т. 1).

За повідомленням АТ «Таскомбанк» банківська платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 не видавалась. Інформація про фізичну особу ОСОБА_1 у АТ «Таскомбанк» відсутня. 03 листопада 2021 року на рахунок НОМЕР_8 , який пов`язаний із банківською карткою НОМЕР_2 хх НОМЕР_3 , були перераховані грошові кошти в сумі 9 600 грн 00 коп. Банківську картку НОМЕР_2 хх НОМЕР_3 було емітовано на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 221 т. 1). Вказаний факт підтверджується також інформацією про рух грошових коштів по банківському рахунку НОМЕР_8 , який відкритий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 222-223 т1).

13 травня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з клопотанням про заміну відповідача у справі з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 на банківський рахунок якої 03 листопада 2021 року були перераховані грошові кошти за договором про споживчий кредит № 3899879 від 03 листопада 2021 року; зміну підстав позову - стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коллект Центр» на підставі ст. 1212 ЦК України безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 9 600 грн 00 коп; направлення справи за підсудністю до іншого суду до суду за місцем проживання ОСОБА_2 (а.с. 232-236 т. 1).

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року у задоволенні вказаного клопотання ТОВ «Коллект Центр» було відмовлено (а.с. 244 т. 1).

Суд враховує, що ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 вищевказаного Закону не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відповідно до правової позиції, яка викликана у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання позивача на ту обставину, що відповідач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження.

Суд касаційної інстанції враховує, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

Аналогічний висновок наведений також у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 зроблено висновок, що встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 571/841/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 311/634/18-ц, від 16 грудня 2020 року у справі № 214/2867/18, від 27 січня 2021 року у справі № 210/1242/18, від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18, від 31 липня 2024 року у справі № 953/5904/22.

Відповідачка ОСОБА_1 , виявивши 28 жовтня 2021 року, що її сім-карта, видана оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , зламана, а її акаунт у сервісі «Приват24» заблокований, 28 жовтня 2021 року одразу ж звернулася до сервісного центру ПрАТ «Київстар», де їй повідомили, що номер її мобільного телефону відновленню не підлягає та 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 був придбаний новий стартовий пакет ПрАТ «Київстар» з номером .

Також 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , встановивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», та працівники банку заблокували можливі подальші дії з використанням належної їй банківської карти (а.с. 127-128 т. 1).

Відповідачка ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) звернулася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та за її заявою здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000695 (а.с. 130 т. 1).

Договір про споживчий кредит № 3899879 був укладений 03 листопада 2021 року, вже після того як ОСОБА_1 про безпідставне списання грошових коштів повідомила АТ КБ «ПриватБанк», заблокувала належний із банківський рахунок, звернулася до ПрАТ «Київстар» щодо блокування належної їй сім-карти з номером мобільного телефону з номером НОМЕР_1 та отримала сім-карту з новим номером мобільного телефону, а також звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На думку суду доводи ТОВ «Коллект Центр» про те, що наявність кримінального провадження не може вважатися доказом неправомірних дій позивача, тому що остаточне рішення не прийнято, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що правоохоронними органами не завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000695 щодо встановлення особи, яка 03 листопада 2021 року здійснила шахрайські дії.

При цьому ТОВ «Коллект Центр» не позбавлене права звернутися до винних осіб із позовом про відшкодування збитків.

Сама по собі відсутність вироку у кримінальному провадженні за фактом незаконного заволодіння 03 листопада 2021 року невстановленою особою грошовими коштами ОСОБА_1 , не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ТОВ «Коллект Центр» не підтвердило належними та допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 сприяла у доступі до її персональних даних, а також, що нею 03 листопада 2021 року був укладений договір про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2,6, 11 Закону України «Про захист персональних даних», ст. ст. 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 626, 628, 638, 1054, 1055, ст.12,13,81,141,263-265,279,354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 03 листопада 2021 року в розмірі 56 592 грн 00 коп, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», 01103, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, .

відповідач: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Суддя Ярмак О. М.