У Х В А Л А

18 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 564/2435/23

Провадження № 22-з/4815/96/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року апеляційну скаргу задоволено.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 квітня 2025 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 18 серпня 2016 року, яка становить 2041048,90 грн. з яких: 1 305 000 грн. - сума основного боргу, 559 176, 71 грн. - інфляційні витрати; 176 872,19 грн. - 3% річних від простроченої суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25147 гривень 32 копійки судового збору.

У жовтні 2025 року до Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції у розмірі 100305,37 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно із статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 прописано, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

В апеляційній скарзі апелянт визначила попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу у розмірі 80000 гривень.

Однак, доказів, які підтверджують такий розмір надано не було як і не зроблено заяву про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Також в апеляційній скарзі позивач просила судові витрати покласти на відповідача, проте у постанові ВС від 18 вересня 2023 року у справі № 759/5806/20 зазначено: "сама по собі фраза у відзиві на касаційну скаргу "прошу суд…судові витрати покласти на відповідачів"" не є заявою, передбаченою частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що заявник не дотримався порядку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 141, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.