ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Провадження № 22-з/821/167/25
категорія: 301030500
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Єропейський університет» про стягнення компенсації за невикористані дні відпустки, компенсації за несвоєчасний розрахунок, виплати середнього заробітку за весь час затримки та відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПВНЗ «Європейський університет» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 172873,81 грн з подальшим відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63127,55 грн з подальшим відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 22066,28 грн та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПВНЗ «Європейський університет» на користь держави судовий збір в сумі 2700,30 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ПВНЗ «Європейський університет» - адвокат Ткаченко Р. Ю. оскаржив його в апеляційному порядку та просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

07.09.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Архипенка О. А. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив у задоволенні апеляційної скарги ПВНЗ «Європейський університет» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.07.2025 у справі 712/14201/24 відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на відповідача.

У відзиві зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із апеляційним оскарженням, складається із витрат на правову допомогу та попередньо становить 30000 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2025 року залишено без змін.

09 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Архипенко О. А. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ПВНЗ «Європейський університет» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22800 грн.

Зазначає, що вказані витрати підтверджуються Договором про правову допомогу (знаходиться у матеріалах цивільної справи) та актом приймання-передачі послуг до вказаного Договору від 09.12.2025, у якому визначено обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість.

11 грудня 2025 року від представника ПВНЗ «Європейський університет» - адвоката Ткаченка Р. Ю. надійшла заява в якій просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги.

Відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 22800 грн завищеним та необґрунтованим.

Звертає увагу суду, що представник позивача не надав докази документального підтвердження витрат на правничу допомогу, як то квитанція про перерахунок коштів, виписка з банківського рахунку.

Додаткова угода № 1 яка надавалась в суді першої інстанції містить визначення, що Клієнт сплатить 30% відсотків від суми, яка буде йому присуджена судом у спорі про стягнення компенсації за невикористані дні відпустки протягом 1 робочого дня з від дати виконання судового рішення у цій справі.

Однак сторонами не визначено вартість участі представника в апеляційній інстанції, як додаткова вартість послуг. Таким чином акт приймання передачі послуг до Додаткової угоди № 1 від 09.12.2025 не базується на умовах Договору визначених між позивачем та його представником, а суми зазначені у акті не базуються на жодних доказах. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 така підстава не є безумовною для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, представником позивача зазначено у Акті від 09.12.12 таку послугу, як «Підготовка додаткових пояснень», такий процесуальний документ передбачений ЦПК виключно з дозволу суду, оскільки суд не надавав такого дозволу в судових засіданнях, такий документ не був необхідним для вирішення справи, а будь-який наданий представником документ не може вважаться наданням професійної правничої допомоги у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

18 грудня 2025 року від представник ОСОБА_1 адвоката Архипенка О. А. надійшла заява в які просить розгляд його заяви про ухвалення додаткового рішення слухати без його участі, у письмовому провадженні.

Вважає клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу необґрунтованим та таким, що не доводить підстав для зменшення витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 адвоката Архипенка О. А. про ухвалення у справі додаткового рішення та додані до неї матеріали, доводи заяви представника ПВНЗ «Європейський університет» адвоката Ткаченка Р. Ю., колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системний аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що клопотання (заява) про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції може бути заявлено (подано) на будь-якій стадії судового процесу (як у відзиві на апеляційну скаргу, так і окремою заявою (клопотанням)), але за умови - до закінчення судових дебатів.

Подібні за змістом висновки зроблено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 357/9482/21 (провадження № 61-12596св22).

Із матеріалів цієї справи встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу та до закінчення судових дебатів, представник ОСОБА_1 адвокат Архипенко О. А. заявив про намір надання відповідних доказів у передбачені процесуальним законом строки.

У визначені законом строки та порядку адвокат Архипенко О. А. надав докази надання ним правничої допомоги ОСОБА_1 , а саме: ордер на надання правничої допомоги від 19.11.2024 № 1103830, акт приймання передачі послуг до Додаткової угоди № 1 до Договору публічної оферти (приєднання) про надання юридичних послуг та правової допомоги від 01.11.2024, від 09.12.2025, де зазначено, адвокатом Архипенком О. А. надано послуг ОСОБА_1 на суму 22800 грн.

В матеріалах справи також міститься Додаткова угода № 1 до Договору публічної оферти (приєднання) про надання юридичних послуг та правової допомоги від 01.11.2024, яким визначено розмір та порядок оплати наданих адвокатом послуг, де зокрема зазначено, що клієнт оплачує роботу виконавця протягом одного робочого дня від дати виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі№ 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання ОСОБА_1 послуг адвоката Архипенка О. А. у даній справі в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, апеляційний суд враховує затрачений сторонами час, заперечення представника ПВНЗ «Європейський університет» - адвоката Ткаченка Р. Ю., співмірність наданої правничої допомоги та гонорару, а також складність справи, ціну прозову та доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення та стягнення з ПВНЗ «Європейський університет» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича задовольнити частково.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Єропейський університет» на користь ОСОБА_1 15000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Текст постанови складено 18 грудня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков