Провадження № 4-с/947/73/25
УХВАЛА

22.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю представника скаржника адвоката Білого В.В.

Представника Київського ВДВС в м. Одесі Саламахи В.В.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність та рішення органу примусового виконання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) а також зобов`язання уповноваженої особи виконати певні дії -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 08.12.2025 надійшла скарга , яка подана адвокатом Білим В.В. в інтересах ОСОБА_1 , про визнання дії державного виконавця неправомірними; скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 58826658 від 28.08.2025 року, винесеної державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чорнобай О.В.; зобов`язання уповноважену посадову особу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження № 58826658, про що винести відповідну постанову.

Зі змісту скарги вбачається що фактично неправомірними скаржник просить визнати дії державного виконавця які пов`язані саме із винесенням державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чорнобай О.В 28.08.2025 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 58826658 по виконанню виконавчого листа №520/13790/17 виданого 14.03.2019 року Київським районним судом м. Одеси для примусового виконання рішення суду від 01.11..2019 року яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано ОСОБА_2 ( правонаступник ОСОБА_3 ) та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належним йому на праві власності домоволодінням АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу, за власний рахунок, побудованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 господарських споруд вбиральні (туалет) з вигрібною ямою, душової кабіни, теплиці.

Про предмет оскарження свідчить як зміст самої скарги , в якої зазначається що винесена постанова , якою закінчено виконавче провадження внаслідок його виконання боржником, не відповідає фактичним обставинам встановленим матеріалами самого виконавчого провадження які підтверджують лише часткове виконання рішення , так і наявність обґрунтування того що строк на оскарження не було порушено так як представнику ОСОБА_1 про існування вказаної постанови стало відомо лише під час ознайомлення 02.02.2012 року із матеріалами виконавчого провадження № 58826658.

Водночас до початку судового засідання призначеного судом для розгляду скарги , представником Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду були подані заява про відсутність предмета оскарження та матеріали виконавчого провадження № 58826658, з яких вбачається що постановою начальника Відділу за результатами проведеної перевірки законності виконавчого провадження , в порядку ч.3 ст. 74 ЗУ « Про виконавче провадження», постановою від 16.12.2025 скасована постанова про закінчення виконавчого провадження № 58826658 від 28.08.2025 року а постановою від 17.12.2025 державним виконавцем Чорнобай О.В. було відновлено вказане виконавче провадження.

Заявник, якому головуючим та його представником було роз`яснено про відсутність спору, наполягав на продовженні розгляду скарги.

Представник скаржника підтримав скаргу в частині визнання неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чорнобай О.В. що призвело до затягування строку виконання рішення суду.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі наполягав на необґрунтованості вимог так як предмет спору постанова про закінчення виконавчого провадження скасована та поновлено виконавче проводження.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із способів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Інститут судового контролю (Розділ VII ЦПК України) має на меті контроль за дотриманням та поновленням порушених права сторін виконавчого провадження.

Відтак, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах - це особлива форма правосуддя, де процесуальна діяльність суду пов`язана із виконанням судових актів у цивільних справах, яка здійснюється у формі процесуального контролю за законністю рішень, дії або бездіяльності посадових осіб та органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавців та різних позовів як важливої гарантії захисту права особи після набуття судовим рішенням чинності.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2023 року у справі № 216/5508/20 зазначено, що «частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Аналогічні правові висновки підтверджені у постанові Верховного Суду від 24.07.2024 № 369/2973/23.

У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Положеннями п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначено у постанові Великої палати Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі 313/51-04, закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. У вказаної справі Велика Палата розглядаючи правові питання можливості закриття провадження по скарзі на дії державної виконавчої служби щодо оскарження постанови винесеної державним виконавцем, визначила, що при припиненні існування постанови, яка була предметом оскарження , провадження у скарзі підлягає закриттю у звязку із відсутністю предмета спору ( пункти 4.15, 4.19 4.21 Постанови).

У даному випадку скарга на визнання дії незаконної пов`язані із винесенням конкретної постанови державним виконавцем, яка на момент подання скарги існувала а на момент розгляду скасована начальником відділу. Така само і вимоги щодо зобов`язання винесення постанови про продовження виконавчого провадження пов`язані із зобов`язанням виконати певні дії яки згідно наявної постанови державного виконавця на час розгляду скарги вже виконати та виконавче провадження поновлено.

Приймаючи до уваги вказані обставини та правові висновки з аналогічних правових питань Верховного Суду, суд вважає що у даному випадку провадження по скарзі ОСОБА_1 на дії/бездіяльність та рішення органу примусового виконання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) а також зобов`язання уповноваженої особи виконати певні дії підлягає закриттю у звязку із відсутністю предмета спору ( предмета оскарження).

Судом також роз`яснюється заявнику що всі подальші дії державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні є новим предметом судового контролю і у випадку наявності , на думку сторони виконавчого провадження, порушення його прав діями/ рішеннями підлягають новому оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255,353,354, 449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по скарзі ОСОБА_1 на дії/бездіяльність та рішення органу примусового виконання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) а також зобов`язання уповноваженої особи виконати певні дії .

Повний текст ухвали складено 22.12.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення.

Учасник справи , якому повна ухвала не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Суддя Луняченко В. О.