Провадження №2/748/841/25
Єдиний унікальний № 750/5338/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

21.04.2025 р. до Деснянського районного суду м. Чернігів надійшла позовна заява від позивача до відповідачів, в якій позивач просить:

1) визнати протиправним дії АТ «ОГС «Чернігівгаз» щодо фіксації 30.11.2023 р. показників споживчого природнього газу по лічильнику, заводський номер 9486335, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.11.2023 р. 3 245,45 м. куб.

2) зобов`язати АТ «ОГС «Чернігівгаз» зафіксувати показники спожитого природного газу по лічильнику, заводський номер 9486335, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.11.2023 р. 4 714,0 м. куб. та передати відповідну інформацію до ТОВ «Газорозподільні мережі України»;

3) зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» внести до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України» Iplatforma за ЕІС-кодом 56ХМ41А706313371 показники спожитого природнього газу по лічильнику, заводський номер 9486335, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.12.2023 р. 4 714,0 м. куб., здійснити коригування об`ємів розподіленого природнього газу на 2025 р. по особовому рахунку НОМЕР_1 ; EІС код 56ХМ41А70631337І, з урахуванням фактично спожитого у 2023-2024 рр. природнього газу та провести перерахунок плати за розподіл природнього газу з 01.01.2025 р. по особовому рахунку НОМЕР_1 ; ЕІС-код 56ХМ41А70631337І.

4) визнати борг за спожитий ОСОБА_1 природний газ у період з 01.05.2022 р. по 31.01.2024 р. у розмірі 13 260,53 грн таким, що нарахований ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» безпідставною та зобов`язати ТОВ «Газопостачальну компанію «Нафтогаз України» здійснити перерахунок плати за поставлений у період з 01.05.2022 р. по 30.07.2023 р. природний газ за адресою: АДРЕСА_1 (по особовому рахунку НОМЕР_2 ), з урахуванням відкоригованих об`ємів розподіленого природного газу по особовому рахунку НОМЕР_1 ; ЕІС-код 56ХМ41А70631337І.

5) стягнути з АТ «ОГС «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Разом із позовною заявою позивач надав клопотання, в якому просив витребувати у АТ «ОГС «Чернігівгаз» акти звірок, акти (журнали) знаття контрольних показників лічильників газу за період з 01.01.2021 р. по 30.11.2023 р. по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що протягом тривалого часу вона фактично проживала у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де облік спожитого природного газу здійснювався за допомогою встановлених лічильників. З початку 2022 р. АТ «ОГС «Чернігівгаз» фіксує показники цих лічильників у спосіб, який не відповідає фактичному споживанню, що підтверджується як власними фіксаціями позивача, так і тим, що будинок у певні періоди взагалі не опалювався та газ не споживався. Незважаючи на це, оператор газорозподільної системи зафіксував станом на 01.11.2023 р. показники, які суттєво перевищують фактичні, унаслідок чого штучно утворився завищений обсяг нібито спожитого газу.

Позивач неодноразово зверталась до АТ «ОГС «Чернігівгаз», ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та ТОВ «Газорозподільні мережі України» із вимогами пояснити причини неправильного фіксування показників та здійснити коригування обсягів газу відповідно до фактичних даних. Однак відповідачі належним чином на такі звернення не реагували, відповідальність перекладали один на одного та ухилялися від проведення звіряння фактичних обсягів споживання, що суперечить вимогам Кодексу газорозподільних систем та умовам Типового договору розподілу природного газу.

Неправильне визначення оператором ГРМ обсягу розподіленого природного газу призвело до нарахування позивачу безпідставної заборгованості перед постачальником газу та оператором газорозподільних мереж, змусило сплачувати завищені рахунки та спричинило порушення прав споживача, гарантованих ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу та Кодексом ГРМ. Через недотримання відповідачем обов`язку передавати достовірні дані про фактичні обсяги споживання оператору ГТС та постачальнику, на інформаційній платформі сформовано помилкові обсяги розподілу, що унеможливлює позасудове врегулювання ситуації.

Позивачка зазначає, що внаслідок таких дій вона зазнала значних моральних страждань, оскільки вимагалось постійно звертатися до різних суб`єктів ринку природного газу, витрачати час та ресурси для відновлення порушених прав, пояснювати штучно створені борги та спростовувати неправдиві показники. Постійне отримання повідомлень про необхідність сплатити необґрунтовану заборгованість, відсутність реакції на звернення та неможливість вирішити спір позасудово суттєво вплинули на її емоційний стан і звичайний спосіб життя. З огляду на це позивач вважає, що завдана їй моральна шкода є істотною та підлягає компенсації у заявленому в позовній заяві розмірі, оскільки саме неправомірні дії відповідачів стали причиною тривалих переживань, нервової напруги та порушення звичного укладу життя.

У результаті відмови оператором ГРМ у проведенні звіряння, невнесення коректної інформації до платформи оператора ГТС та відмови постачальника і розподільчої компанії здійснити перерахунок відповідно до фактичних даних позивач позбавлена можливості відновити свої порушені права у позасудовому порядку. Такі дії відповідачів суперечать ст. ст. 15 і 16 ЦК України, які гарантують кожній особі право на судовий захист порушених чи оспорюваних прав, а також положенням законодавства про захист прав споживачів, що передбачає обов`язок надавача послуг діяти добросовісно, надавати достовірну інформацію і не порушувати права споживача. Зважаючи на це позивач звертається до суду не лише з вимогою зобов`язати відповідачів внести коректні показники та усунути неправомірно сформовану заборгованість, а й із вимогою про стягнення моральної шкоди, розмір якої вона обґрунтувала у позовній заяві.

Таким чином позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки відповідачі неправомірно визначили обсяг спожитого газу, створили штучну заборгованість, відмовилися здійснити коригування фактичних даних, не усунули порушення її прав як споживача та своїми діями спричинили моральну шкоду, яка також підлягає компенсації.

Ухвалою судді від 23.04.2025 р. Деснянського районного суду м. Чернігів справу передано до Чернігівського районного суду Чернігівської області за підсудністю.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.05.2025 р. справу розподілено судді Кухті В.О.

Ухвалою судді від 20.05.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

21.05.2025 р. до суду надійшла заява від представника НКРЕКП, в якій остання просила направити на адресу НКРЕКП або долучити до підсистеми «Електронний суд», копії позовної заяви та додатків до неї, для реалізації процесуального права передбаченим законодавством на подачу пояснень третьої особи на позовну заяву до суду.

29.05.2025 р. до суду надійшло клопотання від представника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в якій остання просила направити на поштову адресу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» копію позовної заяви та доданих до неї документів, а також продовжити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, встановлений в ухвалі суду від 20.05.2025 р. про відкриття провадження у справі № 750/5338/25 на 15 днів з дня вручення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» копії позовної заяви та доданих до неї документів.

02.06.2025 р. до суду надійшла заява від представника АТ «ОГС «Чернігівгаз», в якому остання повідомила, що АТ «ОГС «Чернігівгаз» немає можливості надати витребувану судом інформацію за ухвалою від 20.05.2025 р., оскільки немає технічної можливості та доступу до програмного продукту «RGC-Billing», яким здійснювався облік споживання і розрахунків за природний газ населенню, тому останні не можуть відслідкувати чи здійснювалась та коли здійснювалась звірка та контрольні зняття показників лічильника газу за вищевказаний період по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 .

16.06.2025 р. до суду надійшов відзив від представника АТ «ОГС «Чернігівгаз», в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, а дії АТ «ОГС «Чернігівгаз» повністю відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема положенням Кодексу газорозподільних систем. На думку Відповідача 1, позивач безпідставно ставить під сумнів правомірність фіксації показників лічильника природного газу та не довела наявності порушень у діях оператора газорозподільної системи.

Відповідач 1 зазначає, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння, підключеного до газорозподільної системи, та перебувала у договірних відносинах з оператором ГРМ. Так, АТ «ОГС «Чернігівгаз» здійснювало діяльність з розподілу природного газу на території Чернігівської області на підставі чинної ліцензії до 01.12.2023 р. Починаючи з цієї дати, у зв`язку із зупиненням дії ліцензії відповідно до постанови НКРЕКП, Відповідач 1 припинив виконання функцій оператора газорозподільної системи, а тому вважає, що частина позовних вимог заявлена до неналежного відповідача.

Відповідач 1 посилається на те, що порядок комерційного обліку природного газу та визначення обсягів його споживання врегульований Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу. Відповідно до цих норм побутовий споживач зобов`язаний щомісячно знімати показники лічильника та передавати їх оператору ГРМ у встановлений строк і визначеним способом. У разі неподання або неправильного подання таких показників оператор має право визначати обсяг споживання за плановими місячними показниками.

На думку Відповідача 1, позивач не дотримувалась встановленого порядку передачі показників лічильника, оскільки надсилала їх у неправильному форматі за допомогою смс-повідомлень, що унеможливлювало їх автоматичне зчитування та обробку системою. Подані позивачем скріншоти повідомлень не містять підтвердження їх прийняття оператором ГРМ, не відображають дати відправлення та свідчать про використання некоректного формату, що прямо визнавалося і самою позивачкою.

Відповідач 1 звертає увагу, що у позивача існували альтернативні та доступні способи передачі показників лічильника, зокрема через особистий кабінет, мобільні додатки, чат-боти або контактний центр, однак вона продовжувала використовувати спосіб, який не забезпечував коректної передачі даних. За таких обставин Відповідач 1 вважає, що відповідальність за неналежну передачу показників не може бути покладена на оператора газорозподільної системи.

Відповідач 1 також зазначає, що позивач фактично споживала природний газ, що підтверджується актами контрольного огляду вузла обліку, а тому відповідні обсяги підлягають оплаті. При цьому постачальник природного газу мав право самостійно провести звіряння фактично спожитих обсягів, однак така звірка проведена не була, що, на думку Відповідача 1, не може свідчити про його неправомірну поведінку.

Щодо вимог про коригування обсягів споживання у минулих періодах Відповідач 1 посилається на положення Кодексу газотранспортної системи та роз`яснення НКРЕКП, відповідно до яких законодавством не передбачена технічна або правова можливість ретроспективного коригування закритих розрахункових періодів на інформаційній платформі оператора ГТС. Аналогічні правові висновки викладені у судових рішеннях апеляційних судів та Верховного Суду, на які посилається Відповідач 1.

Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди Відповідач 1 зазначає, що позивач не довела наявності складу цивільного правопорушення, а саме протиправності дій, вини Відповідача 1, причинного зв`язку між його діями та заявленими моральними стражданнями, а також не надала належних доказів їх обсягу. На думку Відповідача 1, сам факт незгоди позивача з нарахуваннями не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

Таким чином Відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними, такими, що не підтверджені належними доказами, заявленими до неналежного відповідача та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства у сфері розподілу та обліку природного газу.

Разом з тим, 16.06.2025 р. до суду надійшов відзив від представника ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав.

Так, у спірні періоди здійснення діяльності з розподілу природного газу на території Чернігівської області належало різним суб`єктам. До 01.12.2023 р. оператором газорозподільної системи було АТ «ОГС «Чернігівгаз», тоді як з 01.12.2023 р. таку діяльність здійснює саме ТОВ «Газорозподільні мережі України». На думку відповідача 2, позивач помилково покладає на нього відповідальність за показники лічильника, сформовані у період, коли розподіл газу здійснював інший оператор.

Відповідач 2 зазначає, що взаємовідносини між операторами газорозподільної системи та споживачами врегульовані ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу. У межах цих норм позивач зобов`язаний щомісячно знімати фактичні показники лічильника та передавати їх оператору ГРМ до п`ятого числа місяця, що настає за розрахунковим. Невиконання цього обов`язку передбачає розрахунок обсягів газу за плановими місячними обсягами. На переконання відповідача 2, саме несвоєчасне подання показників позивачем зумовило формування тих обсягів, які він оскаржує.

Відповідач 2 наголошує, що позивач фактично визнає сам факт споживання природного газу у спірний період, має відкритий особовий рахунок і здійснює регулярні платежі за послугу розподілу. Подані самим позивачем показники лічильника та здійснені ним оплати, на думку відповідача 2, підтверджують відбір газу, а тому спростовують твердження про відсутність споживання.

Представник відповідача 2 вказує, що порядок формування річної замовленої потужності та плати за розподіл газу не залежить від обсягів споживання у кожному конкретному місяці, оскільки визначається фактичним обсягом за попередній газовий рік. У зв`язку з цим відповідач 2 вважає хибними аргументи позивача щодо необхідності коригування розподілу природного газу за минулі періоди, оскільки Кодекс ГТС не передбачає можливості зміни закритих періодів та технічно унеможливлює таке втручання.

На думку відповідача 2, позивач не довів жодних порушень у роботі оператора ГРМ і не надав доказів неправильного фіксування показників лічильника. Відсутні підтвердження того, що саме оператор газорозподільної системи некоректно передав інформацію оператору ГТС чи постачальнику. Відповідач 2 звертає увагу, що надані акти контрольного огляду та відомості зняття показників свідчать про правильність фіксації даних та відповідність їм показників, які самостійно передавала позивач.

Представник відповідача 2 посилається на принцип вірогідності доказів, відповідно до якого суд має оцінювати докази у сукупності та співставляти їх між собою. На переконання відповідача 2, позивач не надав доказів, які можуть переважити встановлені обставини щодо фактичного споживання газу. Позовні вимоги, на думку відповідача 2, є необґрунтованими, побудованими на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Таким чином відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними, такими, що не підтверджені доказами, та такими, що не враховують чинне нормативне регулювання розподілу природного газу і порядок формування обсягів споживання.

18.06.2025 р. до суду надійшла відповідь на відзив, поданий АТ «ОГС «Чернігівгаз», від представника позивача, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а доводи відзиву Відповідача 1 не враховувати як необґрунтовані та такі, що не спростовують заявлених позовних вимог.

Позивач мотивує свої заперечення тим, що наведені Відповідачем 1 твердження щодо нібито неналежної передачі показників лічильників не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наданими до матеріалів справи електронними доказами. Зокрема, позивач зазначає, що показники передавались на короткий номер «7104», що підтверджується записом екрану телефону, на якому чітко зафіксовано як номер отримувача, так і зміст переданих даних, а також отримання відповідей про прийняття показників системою оператора.

Позивач вказує, що доводи Відповідача 1 про неправильний формат переданих повідомлень є безпідставними, оскільки система приймала надіслані повідомлення та підтверджувала їх отримання, а будь-яких зауважень, відмов у прийнятті показників чи повідомлень про помилки у період дії ліцензії Відповідача 1 позивач не отримувала. Відсутність претензій з боку Відповідача 1 у той період свідчить про фактичне прийняття ним переданих показників та використання їх для нарахувань.

Позивач також звертає увагу на суперечливість позиції Відповідача 1, оскільки, з одного боку, у відзиві зазначається, що неможливо встановити дати передачі показників, а з іншого боку сам Відповідач 1 наводить конкретні дати надсилання відповідних повідомлень. На думку позивача, такі обставини свідчать про необґрунтованість заперечень та намагання уникнути відповідальності за неправомірну фіксацію показників.

Крім того, позивач зазначає, що Відповідач 1 не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження походження зафіксованих 30.11.2023 р. показників лічильника станом на 01.11.2023 р., зокрема не подав актів звіряння, актів або журналів контрольного зняття показників, які витребувані судом. Відсутність таких доказів, на переконання позивача, підтверджує факт неправомірного внесення недостовірних даних до облікових систем.

Заперечуючи доводи Відповідача 1 щодо неможливості коригування обсягів споживання за минулі періоди, позивач посилається на конституційні гарантії права на ефективний судовий захист, принцип верховенства права та практику Європейського суду з прав людини. Позивач наголошує, що формальне посилання на технічні обмеження не може бути підставою для відмови у відновленні порушених прав, якщо такі порушення встановлені судом, а негативні наслідки помилкових нарахувань покладаються виключно на споживача.

Позивач вважає, що у разі неоднозначного або множинного тлумачення норм законодавства суд зобов`язаний застосовувати найбільш сприятливий для особи підхід, що відповідає вимогам Конституції України, практиці Конституційного Суду України та правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду. У цьому контексті твердження Відповідача 1 про абсолютну неможливість коригування даних позивач оцінює критично та такими, що не відповідають принципу правової визначеності і справедливості.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що неправомірні дії Відповідача 1 призвели до нарахування необґрунтованої заборгованості, стану постійного психологічного напруження, необхідності неодноразових звернень до відповідачів, контролюючих органів та суду. На думку позивача, такі обставини свідчать про наявність моральної шкоди, яка підлягає компенсації незалежно від наявності чи відсутності майнової шкоди.

Таким чином представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відзив Відповідача 1 не містить належних доказів правомірності його дій, не спростовує доводів позовної заяви та не усуває порушень прав позивача як споживача природного газу.

Крім того, 18.06.2025 р. до суду надійшла відповідь на відзив, поданий ТОВ «Газорозподільні мережі України», від представника позивача, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а доводи відзиву Відповідача 2 не враховувати як такі, що не спростовують обставин, викладених у позовній заяві.

Позивачка зазначає, що наведені Відповідачем 2 твердження щодо користування нею послугами з розподілу природного газу у спірний період не відповідають предмету спору та є такими, що вирвані з контексту заявлених позовних вимог. У позовній заяві чітко визначено, що спірним є період з травня 2022 р. по листопад 2023 р., тоді як обставини користування газом у 2024 р. позивачем не заперечуються і не є предметом судового розгляду.

Позивачка наголошує, що основною підставою звернення до суду є нарахування Відповідачем 2 плати за послугу з розподілу природного газу у 2025 р., розмір якої визначений із завищеного обсягу споживання, сформованого на підставі недостовірних показників за попередні роки. На її переконання, саме помилкові дані щодо фактичного обсягу споживання у 2023 р. безпосередньо вплинули на визначення річної замовленої потужності та призвели до порушення її прав як споживача.

Заперечуючи доводи Відповідача 2 про неможливість коригування обсягів споживання за минулі періоди, позивачка посилається на конституційні гарантії права на ефективний судовий захист, принцип верховенства права та практику Європейського суду з прав людини. Позивачка вважає, що формальне посилання на технічні обмеження не може бути підставою для відмови у відновленні порушених прав, оскільки у такому разі всі негативні наслідки протиправних дій відповідачів покладаються виключно на споживача.

Позивачка зазначає, що чинне законодавство, зокрема положення Кодексу газотранспортної системи, передбачає можливість коригування обсягів споживання природного газу на інформаційній платформі оператора ГТС, а за відсутності чіткого механізму суд зобов`язаний застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення норм права. Такий підхід, на думку позивача, відповідає правовим позиціям Конституційного Суду України та Великої Палати Верховного Суду щодо якості закону та заборони свавільного обмеження прав особи.

Позивач звертає увагу, що прийняття позиції Відповідача 2 фактично призведе до ситуації, за якої встановлення судом протиправності дій при формуванні обсягів споживання не матиме жодних правових наслідків, а порушені права залишаться невідновленими. Такий підхід, на переконання позивачки, суперечить засадам справедливості, ефективного судового захисту та принципу правової визначеності.

Таким чином представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки доводи відзиву Відповідача 2 не спростовують обставин, викладених у позовній заяві, ґрунтуються на формальному тлумаченні норм законодавства та не забезпечують ефективного відновлення порушених прав позивача.

23.06.2025 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в якому Відповідач 3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідач 3 зазначає, що постачання природного газу позивачці здійснювалось ним у статусі постачальника останньої надії відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України та вимог ЗУ «Про ринок природного газу». Договір постачання природного газу є публічним договором приєднання і не потребує двостороннього підписання, а факт його укладення підтверджується включенням позивачки до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.

Відповідач 3 вказує, що з травня 2022 р. позивачка перебувала у Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та здійснювала споживання природного газу за відповідною адресою. Нарахування вартості спожитого газу проводилось на підставі даних про фактичний місячний відбір, які надходили від оператора газорозподільної системи через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи. Загальний обсяг спожитого газу та сума нарахувань визначались виключно за цими даними.

Обґрунтовуючи свою позицію, Відповідач 3 наголошує, що він не наділений повноваженнями самостійно визначати або коригувати обсяги споживання природного газу, оскільки такі функції відповідно до Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи покладені на оператора газорозподільної мережі. Постачальник проводить розрахунок вартості природного газу лише за тими обсягами споживання, які офіційно передані оператором газорозподільної системи та підтверджені в установленому законодавством порядку.

Відповідач 3 зазначає, що у разі встановлення судом порушень у діях операторів газорозподільної системи та здійснення ними коригування обсягів споживання на інформаційній платформі, у нього автоматично виникне обов`язок здійснити відповідний перерахунок вартості природного газу. До моменту такого коригування постачальник не має ані правових, ані технічних можливостей змінювати нарахування, які ґрунтуються на офіційних даних платформи оператора ГТС.

Окремо Відповідач 3 звертає увагу на те, що позовні вимоги у частині визнання боргу безпідставно нарахованим та зобов`язання здійснити перерахунок заявлені до нього передчасно. На думку Відповідача 3, відсутні докази порушення ним зобов`язань за Типовим договором постачання природного газу, а сам спір фактично стосується правильності визначення обсягів споживання, що належить до компетенції операторів газорозподільної системи.

Посилаючись на норми ЦК України та ЦПК України, Відповідач 3 вважає себе неналежним відповідачем у цій частині спору, оскільки не є суб`єктом, який допустив порушення прав позивачки. Відповідач 3 зазначає, що у разі задоволення вимог до операторів ГРМ та встановлення неправомірності їхніх дій, наслідки у вигляді перерахунку настануть автоматично без додаткового судового втручання щодо постачальника.

Таким чином Відповідач 3 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки нарахування вартості природного газу здійснювалось ним відповідно до чинного законодавства виключно на підставі даних операторів газорозподільної системи, а заявлені вимоги є передчасними та не підтверджують порушення його зобов`язань перед позивачкою.

23.06.2025 р. до суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в яких Регулятор, ознайомившись з матеріалами справи, надав роз`яснення щодо порядку обліку, розподілу та постачання природного газу побутовим споживачам у межах чинного законодавства.

У поданих поясненнях НКРЕКП зазначає, що відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, який розраховується за показниками лічильника, зобов`язаний щомісячно станом на перше число місяця знімати фактичні показання та у встановлений строк передавати їх оператору газорозподільної системи способом, визначеним договором розподілу природного газу. У разі неподання таких показників оператор ГРМ має право визначати обсяги споживання на рівні планових місячних показників з урахуванням вимог Кодексу.

Разом з тим, НКРЕКП звертає увагу, що оператор газорозподільної системи зобов`язаний здійснювати контрольне зняття показань лічильників природного газу споживачів не рідше одного разу на шість місяців та формувати обсяги розподілу і споживання за розрахунковий місяць з урахуванням фактичних показників лічильника, зафіксованих під час такого контрольного зняття.

У поясненнях зазначено, що обсяги постачання природного газу формуються постачальником відповідно до даних, отриманих від оператора газорозподільної системи через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи. При цьому побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків, безоплатне отримання інформації про обсяги власного споживання та подання претензій щодо нарахувань, які постачальник зобов`язаний розглядати у встановленому порядку.

НКРЕКП повідомляє, що за інформацією, наданою оператором газорозподільної системи, по об`єкту споживання позивачки облік обсягів природного газу здійснювався за показниками двох лічильників, а станом на листопад 2023 р. по особовому рахунку обліковувалась заборгованість за послуги з розподілу природного газу. Також зазначено, що з 01.12.2023 р. діяльність з розподілу природного газу на відповідній території здійснюється Чернігівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

У поясненнях Регулятора вказано, що газопостачання на об`єкт позивача не припинялось, інформація про пошкодження газових мереж або обладнання відсутня, водночас актом контрольного огляду зафіксовано пошкодження будинку внаслідок бойових дій. Також наведено інформацію щодо переходу побутових споживачів з 01.05.2022 р. до постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та наявності переплат і заборгованості за даними відповідних постачальників.

З урахуванням виявлених обставин НКРЕКП повідомляє, що Регулятором було рекомендовано оператору газорозподільної системи здійснити контрольне зняття показань лічильника газу за адресою позивачки та сформувати обсяги споживання відповідно до фактичних показників, а також провести звіряння нарахувань і оплат між усіма учасниками ринку природного газу з наданням споживачеві детальних роз`яснень та підписанням відповідного акта звірки.

Також у поясненнях зазначено, що для уникнення спірних ситуацій побутовим споживачам рекомендовано щомісячно передавати фактичні показники лічильника у встановлені строки зручним способом, передбаченим договором розподілу природного газу.

З урахуванням наведеного представник НКРЕКП просить суд розглядати справу без участі представника третьої особи та врахувати викладену у письмових поясненнях інформацію при вирішенні спору по суті.

26.06.2025 р. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, подані представником АТ «ОГС «Чернігівгаз», у яких Відповідач 1 наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог та зазначає про безпідставність доводів, викладених представником позивача у відповіді на відзив.

Відповідач 1 зазначає, що у відповіді на відзив позивач не спростувала обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, а навела лише власні міркування, які не узгоджуються з фактичними даними справи та не підтверджені належними і допустимими доказами. На думку Відповідача 1, наведені позивачем аргументи не доводять неправомірності дій оператора газорозподільної системи.

Стосовно тверджень позивача про належну передачу показників лічильників газу Відповідач 1 посилається на положення Типового договору розподілу природного газу, відповідно до яких споживач зобов`язаний щомісяця станом на перше число знімати фактичні показники та у встановлений строк передавати їх оператору ГРМ у визначеному форматі. Відповідач 1 наголошує, що надані позивачем скріншоти смс повідомлень не відповідають встановленому формату, не містять ознак їх автоматичної обробки системою та не можуть вважатися достовірними доказами належної передачі показників.

Відповідач 1 звертає увагу, що позивач мала декілька доступних і зручних способів передання показників лічильників, зокрема через особистий кабінет, мобільні застосунки, чат-бот або контактний центр. Незважаючи на це, позивач обрала спосіб передання, який не забезпечував коректної обробки даних, про що система повідомляла відповідними застереженнями. За таких обставин Відповідач 1 вважає, що відповідальність за ненадання або неналежне надання показників не може бути покладена на оператора газорозподільної системи.

Заперечуючи позицію позивача щодо можливості коригування обсягів споживання природного газу за минулі розрахункові періоди, Відповідач 1 посилається на норми Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи, які не передбачають обов`язку оператора ГРМ здійснювати перерахунок обсягів споживання у закритих періодах у разі несвоєчасного або неналежного передання показників споживачем. На думку Відповідача 1, після завершення відповідного календарного періоду втручання в облікові дані інформаційної платформи оператора ГТС є правово і технічно неможливим.

Відповідач 1 вважає безпідставними посилання позивача на загальні положення Конституції України, практику Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України, оскільки такі норми не встановлюють конкретного обов`язку оператора ГРМ здійснювати ретроспективне коригування обсягів споживання природного газу та не змінюють спеціального правового регулювання у сфері розподілу природного газу.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди Відповідач 1 зазначає, що позивач не довела наявності усіх елементів цивільного правопорушення, зокрема протиправності дій оператора, причинного зв`язку між його діями та заявленими моральними стражданнями, а також вини Відповідача 1. Сам факт незгоди з нарахуваннями або відображенням обсягів споживання у платіжних документах, на переконання Відповідача 1, не є підставою для компенсації моральної шкоди.

Відповідач 1 також посилається на норми процесуального законодавства, відповідно до яких обов`язок доказування покладається на сторону, яка заявляє відповідні вимоги. Оскільки позивач не надала належних доказів заподіяння моральної шкоди та її розміру, заявлена вимога, на думку Відповідача 1, є необґрунтованою.

Таким чином Відповідач 1 просить суд не враховувати доводи, викладені у відповіді на відзив, та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на спеціальних нормах чинного законодавства у сфері розподілу природного газу та не свідчать про порушення прав позивача з боку оператора газорозподільної системи.

02.07.2025 р. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, подане представником ТОВ «Газорозподільні мережі України», яке є Відповідачем 2 у справі, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає про безпідставність доводів, наведених позивачем у відповіді на відзив.

Відповідач 2 зазначає, що у відповіді на відзив позивач не спростувала обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, а наведені нею доводи мають загальний характер, не підтверджені належними доказами та не узгоджуються з фактичними даними справи. На думку Відповідача 2, позивач повторює ті самі аргументи, які вже були предметом оцінки, не надаючи нових доказів на їх підтвердження.

Відповідач 2 звертає увагу, що у спірний період з травня 2022 р. по 30.11.2023 р. оператором газорозподільної системи на відповідній території було АТ «Чернігівгаз», яке здійснювало діяльність на підставі чинної ліцензії. Починаючи з 01 грудня 2023 року діяльність з розподілу природного газу на території Чернігівської області здійснює ТОВ «Газорозподільні мережі України». У зв`язку з цим Відповідач 2 вважає, що не може нести відповідальність за обставини, які виникли до початку здійснення ним відповідної діяльності.

Стосовно тверджень позивача про завищене нарахування плати за послугу з розподілу природного газу за 2025 р. Відповідач 2 зазначає, що така плата визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та умов договору розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача. Розрахунок здійснюється рівномірними частками протягом календарного року і не залежить від обсягів фактичного споживання у кожному конкретному місяці.

Відповідач 2 вказує, що позивач особисто передавала показники лічильника газу 30.01.2024 р., а у подальшому протягом 2024 р. неодноразово підтверджувала незмінність показників через сервіси постачальника. Крім того, працівниками Відповідача 2 здійснювались контрольні зняття показників лічильників, що підтверджується відповідними актами та відомостями. Зазначені документи, на думку Відповідача 2, свідчать про фактичне споживання природного газу та правильність визначення обсягів розподілу.

Заперечуючи доводи позивача щодо можливості коригування обсягів споживання природного газу за минулі періоди, Відповідач 2 посилається на положення Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи, відповідно до яких внесення змін до облікових даних можливе лише у межах поточного розрахункового періоду та до встановлених строків. Після закриття періоду коригування обсягів споживання є неможливим як з правової, так і з технічної точки зору.

Відповідач 2 також зазначає, що чинне законодавство не покладає на оператора газорозподільної системи обов`язку здійснювати ретроспективне коригування обсягів спожитого природного газу у разі несвоєчасного або неналежного передання показників споживачем. Посилання позивача на загальні положення законодавства та практику судів, на переконання Відповідача 2, не спростовують спеціального правового регулювання у сфері розподілу природного газу.

Відповідач 2 звертає увагу, що позивач не надала належних доказів помилкового фіксування показників газових лічильників, а її доводи ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам процесуального законодавства щодо доказування. За таких обставин, на думку Відповідача 2, відсутні правові підстави для проведення перерахунку плати за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2025 р.

Таким чином Відповідач 2 просить суд не враховувати доводи, викладені у відповіді на відзив, та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовують встановлені обставини щодо розподілу і споживання природного газу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач надсилала на номер «7104» наступні показники лічильна газу (особовий рахунок № НОМЕР_1 , лічильники № 6065796 та № НОМЕР_3 ), які були прийняті до обробки, а саме:

1) 03.01.2021 р. отриманий показник 54501 103123 (за грудень 2020 р.);

2) 31.01.2021 р. отриманий показник 54648 103299 (за січень 2021 р.);

3) 28.02.2021 р. отриманий показник 55239 103556 (за лютий 2021 р.);

4) 02.04.2021 р. отриманий показник 55669 103656 (за березень 2021 р.);

5) 02.05.2021 р. отриманий показник 55950 103774 (за квітень 2021 р.);

6) 02.06.2021 р. отриманий показник 103774 (за травень 2021 р.);

7) 03.07.2021 р. отриманий показник 55988 103819 (за червень 2021 р.);

8) 02.08.2021 р. отриманий показник 55988 103936 (за липень 2021 р.);

9) 01.09.2021 р. отриманий показник 55988 104079 (за серпень 2021 р.);

10) 03.10.2021 р. отриманий показник 55990 104258 (за вересень 2021 р.);

11) 31.10.2021 р. отриманий показник 56062 104378 (за жовтень 2021 р.);

12) 03.12.2021 р. отриманий показник 56292 104537 (за листопад 2021 р.);

13) 04.01.2022 р. отриманий показник 56591 104701 (за грудень 2021 р.);

14) 01.02.2022 р. отриманий показник 57076 104714 (за січень 2022 р.).

Вищезазначене отримання показників підтвердується долученими скріншотами СМС з показниками лічильнків газу та записом екрану телефону Позивача з показниками лічильнків газу на флешносії (а.с.38-40,50).

Згідно із актом № 1710 обстеження контролю огляду вузла обліку побутового споживача від 23.01.2025 р., встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ,показники лічильника газу № 6065796 записані як 57458,3 м3/год (а.с.33).

Відповідно до акту № 1711 обстеження контролю огляду вузла обліку побутового споживача від 29.01.2025 р., встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ,показники лічильника газу № 9486335 записані як 4831,0 м3/год (а.с.34).

У повідомлення АТ «Чернігівгаз» від 14.11.2024 р. йдеться про те, що в листопаді 2023 р. за вищевказаною адресою через Контакт центр позивачем переданий показник приладу обліку газу № 45,45 м3/год на підставі якого Операторо ГРМ було визначено обсяг спожитого природного газу (а.с.23). Також наявність показів лічильника приладу обліку газу № 9486335від 11.2023 р. 3245,45 м3/год підтверджується Довідкою фінансового стану по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Крім того, у даному повідомленні зазначено, що постановою НКРЕКП № 2227 від 29.11.2023 р. АТ «ОГС «Чернігівгаз» призупинено дію ліценції з розподілу природного газу (а.с.144).

Постановою НКРЕКП № 2224 від 29.11.2023 р. внесено зміни до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 р. № 1839 Про видачу ліценції з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподілі мережі України» (а.с.131,132).

Разом з тим, Постановою Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» надано ліцензію з розподілу природного газу на території Чернігівської області з 01.12.2023 р.

Відповідно до Акту звіряння розрахунків за природний газ 01.05.2022 р. по 31.12.2024 р. особовий рахунок № НОМЕР_2 , споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , встановлено, що об`єм споживання газу за даним оператором ГРМ 2 158,06 м3/год, до сплати 17 171,45 грн. Відтак, станом на 31.12.2024 р. за особовим рахунком № НОМЕР_2 обліковується заборгованість в сумі 17 171,45 грн (а.с.31).

Відповідно до Акту звірки об`ємів розподілу та споживання природного газу, нарахувань та оплат за розподіл природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2023 р. по 31.12.2024 р. між АТ «Чернігівгаз» та позивачем, встановлено, що фактични об`єм розподіленого газу за період з 01.11.2023 р. по 31.12.2024 р. разом за лічильниками № 9486335 та № 6065796 складає 0,00 м3. Тим не менш, станом на 31.12.2024 р. заборгованість за послугу розподілу складає: 3 031,11 грн (а.с.37).

Відповідно до відповіді на звернення позивача від 21.10.2024 р. ТОВ «ГК «Нафтогаз України», встановлено, що 24.10.2023 р. способи передачі показників лічильника для клієнтів Чернігівської області було змінено. Прийом показників лічильника для споживачів відбувається за допомогою сервісів Газопостачальної компанії «Нафтогаз України» з 28 по 5 число котрі в подальшому передаються до Оператора ГРМ АТ «Чернігівгаз» (з 01.12.2023 р. Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»), для визначення обсягів споживання природного газу: 1) «Контакт Центру» Товариства з 28 по 5 число; 2) чат-ботів GASUA Viber/Telegram; 3) в особистому кабінеті my.gas.ua; 4) на сайті Товариства з посиланням: https://gas.ua/uk/indicators; 5) SMS-повідомленням на короткий номер 4647 (із зазначенням особового рахунку XXXXXXXXX, пробіл, фактичні покази лічильника (5 цифр).

Крім того, повідомлено, що Товариство за особовим рахунком № НОМЕР_2 отримувало наступні показники лічильника газу № 9486335:

1) 29.12.2023 р. отриманий показник 4714;

2) 30.01.2024 р. отриманий показник 4714;

3) 29.02.2024 р. отриманий показник 4714;

4) 29.03.2024 р. отриманий показник 4714;

5) 29.04.2024 р. отриманий показник 4714;

6) 03.05.2024 р. отриманий показник 4714;

7) 30.05.2024 р. отриманий показник 4714;

8) 03.07.2024 р. отриманий показник 4714;

9) 29.07.2024 р. отриманий показник 4714;

10) 31.08.2024 р. отриманий показник 4714;

11) 29.09.2024 р. отриманий показник 4830.

Крім того, з відповіді ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на звернення позивача від 21.10.2024 р. вбачається, що за інформацією, отриманою від оператора газорозподільної системи, за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_2 зафіксовані такі обсяги споживання природного газу: у жовтні 2022 року 114,58 м?, у листопаді 2022 року 76,63 м?, у січні 2024 року 1468,55 м?, у вересні 2024 року 498,30 м?, що підтверджується матеріалами справи (а.с.21). Загальний розмір об`єму споживання газу за даними оператора ГРМ складає 2 158,06 м?.

Згідно із Довідки про фінансовий стан позивача за адресою: АДРЕСА_1 , рахунок: НОМЕР_1 , ЕІС-код: 56XM41A70631337I, встановлено, що показники лічильника № 9486335 записані як (а.с.145,146):

1) 01.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

2) 02.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

3) 03.2024 р. показник лічильника 4 722,00;

4) 04.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

5) 05.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

6) 06.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

7) 07.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

8) 08.2024 р. показник лічильника 4 714,00;

9) 09.2024 р. показник лічильника 4 828,60, 4 830,00.

Відповідно до фінансового стану наданого ТОВ «ГК «Нафтогаз України», рахунок № НОМЕР_2 , ЕІС код 56XM41A70631337I, П.І.Б. ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , встановлено, що показники лічильника № 9486335 записані як (а.с.184):

1) 10.2024 р. показник лічильника 4830;

2) 11.2024 р. показник лічильника 4830;

3) 12.2024 р. показник лічильника 4830;

4) 01.2025 р. показник лічильника 4831;

5) 02.2025 р. показник лічильника 4831;

6) 03.2025 р. показник лічильника 4831;

7) 04.2025 р. показник лічильника 4831;

8) 05.2025 р. показник лічильника 4881.

Правова оцінка та нормативне обґрунтування заявлених вимог.

Статтею 16 ЦК України визначено, захист цивільних прав та інтересів судом кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповдіно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживача захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст. 21 цього Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або вислове ним волевиявлення.

Відповідно до п. п. 3, 5, 7 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у невірне становище порівняно з іншими споживача, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Законом, яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є ЗУ від 09.11.2017 р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідувальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

У п. 1 ч. 2 цієї статті Закону № 2189-VIII визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії проводить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газопостачання споживача.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режимі її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону № 329-VIII постачання природного газу здійнюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

У п. п. 3, 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць.

Згідно з п. 2 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів / споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Згідно зі ст. 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи України, визначено порядок оформлення актів приймання-передачі природного газу на точках входу та виходу газотранспортної системи між замовниками послуг транспортування та операторами суміжних систем, з метою визначення обсягів природного газу, що подається до або відбирається з газотранспортної системи, а також врегульовано процедуру їх підписання.

У п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ вказано, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу прирдного газу.

У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового щомісячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Група споживання відображає річний профіль споживання природного газу в розрізі календарних місяців середньостатистичним побутовим споживачем у відповідній групі за ознаками складу газових приладів і пристроїв, категорії будинку (індивідуальний багатоквартирний) та в окремих випадках з урахуванням опалювальної площі та наявності централізованого гарячого водопостачання. При зміні критерії (зокрема, зміні приладів або площі), за якими побутовий споживач був віднесений до певної групи споживання, споживачу присвоюється інша група споживання.

У п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ вказано, що після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями вимріу: у кВт * год, Гкал, МДж.

Також відповідно до п. п. 1, 2 розділу І Правил № 2496, ці Правила розроблені на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону № 329-VIII та регулють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб підприємців, юридичних осіб операторів ГРМ/ГТС.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Правил № 2496 розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Пунктом 14 розділу ІІІ Правил № 2496 передбачено, що періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїх ділового обороту або інших вимоги, що звичайно ставляться.

Згідно з п. п. 1.1, 1.3 розділу І Типового договору № 2498 цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки операторам ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 5.5. розділу V Типового договору № 2498 споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 числа місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанії абонентської книжки) оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

Відповідно до п. 4.4 розділу IV Типового договору № 2500 об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним з таких способів: 1) за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора ГТС та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, який фізична особа зазнача у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. з наступними змінами та доповненнями, під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Пунктом 5 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявностіїї вини.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Отже, суд приходить до наступних висновків.

Судом перевірено доводи клопотання відповідача 3 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» щодо дотримання процесуальних строків та встановлено, що відзив на позовну заяву подано у межах строку, визначеного судом. Разом з тим судом встановлено, що й іншими відповідачами процесуальні строки на подання відзивів не порушено, так само як і строки подання відповідей на відзив та заперечень на відповіді на відзив. З урахуванням наведеного, суд приймає до спільного розгляду подані відзиви, відповіді на відзив, заперечення, а також письмові пояснення третьої особи, оскільки їх подання відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства та сприяє всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що визначення обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу відповідно до Кодексу газорозподільних систем покладено на оператора газорозподільної системи. Водночас ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є постачальником природного газу та здійснює нарахування плати за спожитий газ на підставі даних, отриманих від оператора газорозподільної системи. Таким чином, доводи Відповідача 3 щодо його неналежності як відповідача судом не приймаються, оскільки саме нарахування заборгованості та виставлення рахунків здійснюється постачальником, а отже він є учасником спірних правовідносин.

Разом з тим, позивачка належним чином виконувала обов`язок щодо передачі показників приладу обліку природного газу. Це підтверджується скріншотами смс повідомлень, а також відеозаписом, що містився на флешносії та був досліджений у судовому засіданні, з якого вбачається отримання позивачкою відповідей про прийняття показників до обробки. Зокрема, повідомлення з текстом про прийняття показників підтверджують, що показники передавалися та приймалися у період з 03.01.2021 р. по 01.02.2022 р.

Показник приладу обліку природного газу 3245,45 м3, який, за твердженням АТ «ОГС «Чернігівгаз», був зафіксований станом на 01.11.2023 р., не відповідає фактичним даним. З дослідженого відеозапису вбачається, що вже станом на 31.01.2021 р. показник лічильника становив понад 3200 м3, а станом на 04.01.2022 р. показник складав понад 4700 м3. Отже, зазначений АТ «ОГС «Чернігівгаз» показник 3245,45 м3 фізично не міг бути зафіксований у листопаді 2023 р., оскільки він був досягнутий ще у 2021 році. Таким чином, дані, зафіксовані оператором газорозподільної системи, не узгоджуються з фактичними показниками приладу обліку та з даними, наданими позивачкою.

Посилання відповідачів на те, що показники, передані позивачкою за допомогою смс повідомлень, нібито не зчитувалися або були передані з порушенням формату, суд оцінює критично. Надані позивачкою докази, зокрема скріншоти та відеозапис, підтверджують факт прийняття показників системою, що виключає доводи про їх неприйняття або неналежну передачу.

Суд також враховує, що позивачка не заперечує обов`язок оплатити фактично спожитий природний газ та погоджується на сплату обсягу споживання у розмірі 117,0 м? (4831,0 м? мінус 4714,0 м?) за період з 01.01.2022 р. по 29.01.2025 р. за умови усунення некоректних нарахувань заборгованості за попередні періоди. При цьому з матеріалів справи та доводів сторін вбачається, що позивачка у різні періоди здійснювала оплату комунальних послуг та не ухилялась від виконання грошових зобов`язань, а спір щодо заборгованості виник у зв`язку з подальшим перерахунком та неправильним визначенням обсягів споживання природного газу. Така позиція свідчить про добросовісність позивачки та підтверджує, що спір виник саме внаслідок неправильного визначення обсягів споживання, а не з ухилення від оплати послуг.

Доводи Відповідача 2, ТОВ «Газорозподільні мережі України», та Відповідача 1, АТ «ОГС «Чернігівгаз», щодо відсутності технічної можливості коригування обсягів споживання суд оцінює критично, оскільки позивачка виконала всі покладені на неї обов`язки з передачі показників, а негативні наслідки помилкового обліку не можуть бути покладені на споживача.

Вирішуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що неправомірні дії відповідачів призвели до тривалого нарахування необґрунтованої заборгованості, необхідності неодноразового звернення до суб`єктів ринку природного газу та до суду, що спричинило моральні переживання позивачки. Водночас суд враховує характер правопорушення, розмір нарахованої заборгованості, який становив 17 171,45 грн, а також відсутність доказів істотних негативних наслідків для здоров`я позивачки, у зв`язку з чим дійшов висновку про доцільність часткового задоволення цієї вимоги у розмірі 2 000,00 грн.

Таким чином, проаналізувавши кожний доказ окремо та у їх сукупності, врахувавши пояснення сторін, відзиви всіх відповідачів, відповіді на відзив та заперечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивачки.

Щодо розподілу судових витрат, то суд вирішив це наступним чином.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відтак, судом встановлено, що позивачем у даній справі заявлено 5 позовних вимог, а саме: чотири позовні вимоги немайнового характеру, що пов`язані між собою, та які полягають у визнанні дій відповідачів протиправними та зобов?язанні вчинити певні дії, а також позовну вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, позивач звільнена від сплати судового збору при поданні цієї позовної заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із п. 2 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 1 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Державним бюджетом на 2025 р. (Закон 4059-IX, ст. 7) з 01.01.2025 р. показник прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позовні вимоги немайнового характеру, що пов`язані між собою, та які полягають у визнанні дій відповідачів протиправними та зобов`язанні вчинити певні дії судом задоволено у повному обсязі.

Відтак, витрати зі сплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру, що пов`язані між собою, підлягають розподілу між Відповідачем 1 АТ «ОГС «Чернігівгаз», Відповідачем 2 ТОВ «Газорозподільні мережі України» та Відповідачем 3 ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки дані позовні вимоги заявлені до всіх відповідачів.

Таким чином, з відповідачів слід стягнути на користь держави по 403,73 грн (1 211,20 грн ? 3) за немайнові позовні вимоги, пов`язані між собою.

Крім того, судом задоволено частково іншу позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з АТ «ОГС «Чернігівгаз» на користь позивача у розмірі 2 000,00 грн

Із заявленої до стягнення суми моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, що становить 100 % позовних вимог у цій частині, задоволено судом 2 000,00 грн, тобто 20 %.

Таким чином, з огляду на те, що позовна вимога майнового характеру про стягнення моральної шкоди заявлена виключно до Відповідача 1 АТ «ОГС «Чернігівгаз», то суд дійшов висновку про необхідність стягнення з останнього судового збору у сумі 605,60 грн на користь держави.

Отже, з Відповідача 1 АТ «ОГС «Чернігівгаз» на користь держави підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 1 009,33 грн, що складаються з 403,73 грн судового збору за вимоги немайнового характеру, що пов`язані між собою, та 605,60 грн судового збору за частково задоволену вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди. Водночас з Відповідача 2 ТОВ «Газорозподільні мережі України» та Відповідача 3 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на користь держави підлягає стягненню судовий збір по 403,73 грн з кожного, як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 127, 128, 141, 188, 223, 263-265, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 23, 526, 610, 611, 1167 ЦК України, КГРМ, КГТС, Типовими договорами розподілу природного газу, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про державний бюджет України на 2025», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає: Гуфеландштрасе 3, Бад-Вільдунген, Німеччина, власність: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68), Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 19), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільньної системи «Чернігівгаз» щодо фіксації 30 листопада 2023 року показників спожитого природного газу по лічильнику, заводський номер 9486335, за адерсою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новоселівка, вул. Нова, буд. 7, станом на 01 листопада 2023 року 3245,35 м. куб.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» зафіксувати показники спожитого природного газу по лічильнику заводський номер 9486335, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 листопада 2023 року 4714,0 м. куб. та передати відповідну інформацію до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» внести до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» Iplatforma за ЕІС-кодом 56XM41A70631337І показники спожитого природнього газу по лічильнику, заводський номер 9486335, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 грудня 2023 року 4714,0 м. куб., здійснити коригування об`ємів розподіленого природнього газу на 2025 рік по особовому рахунку НОМЕР_1 ; EIC код 56XM41A70631337I, з урахуванням фактично спожитого у 2023-2024 роках природнього газу та провести перерахунок плати за розподіл природнього газу з 01 січня 2025 року по особовому рахунку НОМЕР_1 ; EIC код 56XM41A70631337I.

Визнати борг за спожитий ОСОБА_1 природний газ у період з 01 травня 2022 року по 31 січня 2024 року у розмірі 13 206 (тринадцять тисяч двісті шість) гривень 53 копійки таким, що нарахований Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» безпідставно та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити перерахунок плати за поставлений у період з 01 травня 2022 року по 30 листопада 2023 року природній газ за адресою: АДРЕСА_1 (по особовому рахунку НОМЕР_2 ), з урахуванням відкоригованих об`ємів розподіленого природнього газу по особовому рахунку НОМЕР_1 ; EIC код 56XM41A70631337I.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1 009 (ода тисяча дев`ять) гривень 33 копійки.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь держави судовий збір по 403 (чотириста три) гривні 73 копійки з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта