Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2025 Справа №607/9640/25 Провадження №2/607/3226/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором №С-001-0 від 07.03.2024 у розмірі 45803,46 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.03.2024 АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № С-001-0. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, ставить 30000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 70,8% річних. Проте, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом (29981,09 грн) та відсотками (15822,37 грн), чим порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку, який просить задовольнити.

Ухвалою судді від 20.05.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У судові засідання, в тому числі 04.12.2025, представник позивача не з`явився, однак просить розглянути справу без його участі за наявними у справі доказами, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову.

Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, в тому числі 04.12.2025, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив.

Суд не взяв до уваги клопотання ОСОБА_1 від 03.12.2025 про відкладення розгляду справи 04.12.2025 у зв`язку із підписанням угоди про погашення боргу, оскільки докази укладення угоди відповідачем не надано. При цьому, суд враховує те, що 09.08.2025 відповідач отримав копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, а в подальшому звертався до суду із клопотанням від 14.10.2025 про відкладення розгляду справи 16.10.2025 у зв`язку із поважними сімейними обставинами, яке задоволене судом.

А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 09.12.2025.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2024 Акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали Угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка разом з Тарифами Банку є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку, яка включає в себе Заяву на відкриття поточного рахунку.

Клієнт надає заяву про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я в AT «Ідея Банк» в рамках продукту О CARD ID + із оформленням до рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки (надалі - БПК) із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг», а Банк відкриває Клієнту в рамках банківського продукту О CARD ID + банківський поточний рахунок IBAN НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням БПК, оформляє до Рахунку та надає у користування БПК (п.2 Угоди).

Пунктом 3 Угоди встановлено, що Банк надає Клієнту кредитні кошти на споживчі цілі у вигляді відновлюваної Кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі Клієнта з рахунку (у т.ч. ініційовані Клієнтом за допомогою БПК) на умовах повернення, строковості та платності, а саме: максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000 грн зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації (п.3.1 Угоди).

Розмір кредитної лінії у дату укладання Угоди, становить 30000 грн. та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою Банку або Клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО (п.3.2 Угоди).

Пунктом 3.3.1. Угоди встановлено, що процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, є фіксованою протягом усього строку дії Угоди. Проценти нараховуються за методом «факт-факт» на суму заборгованості (з дня фактичного списання суми операції з рахунку), яка сформована станом на кінець кожного календарного дня та виставляються до сплати в останній робочий день поточного розрахункового періоду. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення заборгованості за кредитною лінією.

Строк кредитування 12 місяців від дня зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта (п.1 Угоди).

Ця угода складена у вигляді електронного документа за допомогою системи дистанційного обслуговування «Idea Online», підписана сторонами шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи банку та електронного підпису клієнта, набуває чинності в моменту підписання сторонами, діє протягом двох років з дати закінчення строку кредитування, якщо такий не було пролонговано згідно з умовами цієї угоди (п.19 Угоди).

При цьому, сторони 07.03.2024 уклали договір №1918468 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 07.03.2024 підписав Паспорт споживчого кредиту «О CARD ID +», в якому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, за яким: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 200000 грн.; строк кредитування - 12 місяців (з можливістю автоматичної пролонгації); мета отримання кредиту - споживчі цілі; процентна ставка, відсотків річних - 70,8 річних; тип процентної ставки - фіксована.

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 за період з 12.08.2016 по 16.04.2025, 07.03.2024 встановлено кредитний ліміт 30000,00 грн. В подальшому відповідач користувався кредитними коштами, зокрема неодноразово переказував грошові кошти, оплачував послуги.

Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку, а також виписки по рахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №С-001-0 від 07.03.2024 станом на 16.04.2025 становить 45803,46 грн, з яких: 29981,09 грн прострочений борг, 15822,37 грн прострочені проценти.

Відповідно до вимог ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»).

На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

У ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом ст.ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21).

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредитором не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наявність електронних підписів сторін у кредитному договорі № С-001-0 від 07.03.2024 підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Підписання кредитного договору № С-001-0 від 07.03.2024, свідчить про те, що ОСОБА_1 усі умови договору зрозумів та електронним підписом підтвердив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Отже, судом встановлено, що кредитний договір № С-001-0 від 07.03.2024, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому з 07.03.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Також судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № С-001-0 від 07.03.2024 виконало в повному обсязі, встановило кредитний ліміт в розмірі 30000 грн та надало можливість позичальнику вільно користуватись кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 .

У свою чергу, відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором № С-001-0 від 07.03.2024 належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.04.2025 заборгованість відповідача склала 45803,46 грн, з яких: 29981,09 грн - прострочений борг; 15822,37 грн - прострочені проценти.

Відповідач, не зважаючи на повну та своєчасну поінформованість про предмет та підстави даного позову, жодних заперечень та/чи доказів щодо вимог позивача суду не надав.

Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, а тому, суд дійшов висновку про порушенням відповідачем майнових прав позивача щодо своєчасного повернення кредитних коштів та процентів, які слід захистити, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № С-001-0 від 07.03.2024 у розмірі 45803,46 грн, з яких: 29981,09 грн - прострочений борг; 15822,37 грн - прострочені проценти.

Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № С-001-0 від 07.03.2024 у розмірі 45803,46 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість 3028,00 грн судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження 79008, вул. Валова, 11, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 09.12.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук