Єдиний унікальний номер 341/1913/25
Номер провадження 2/341/1045/25
22 грудня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретаря Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієвої Нурай до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієва Нурай звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2887802 в розмірі 25 584,00 грн, з яких: 7 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 784,00 грн сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що 06 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2887802. 30 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (далі- ТОВ «ФК ЄАПБ») укладено договір факторингу № 30062021, за яким, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.06.2021 року до договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 584,00 грн, з яких: 7 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 784,00 грн сума заборгованості за відсотками.
На даний час відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором, яку і просить стягнути позивач, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2025 року відкрито спрощене провадження по справі.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяви просить розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 06 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2887802 /а.с. 4-7/, який було підписано електронним підписом позичальника, шляхом введення одноразового ідентифікатора M157270, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7 800,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 0,95 % (знижена ставка) та 1,90 % (стандартна ставка) на день на строк 30 календарних днів, і зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Згідно з графіком платежів, загальна сума процентів за користування кредитом за 30 днів складає 2 223,00 грн.
30 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30062021, за яким, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників./а.с.11-13/.
Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги відбувається в день підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників.
Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підписаний 30 червня 2021 року /а.с.14/.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 584,00 грн, з яких: 7 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 784,00 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.16./
На підтвердження наявності заборгованості за договором, позивач надав суду розрахунок заборгованості, який здійснений ТОВ «Авентус Україна» за договором № 2887802 /а.с.17-23/.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 2887802 в розмірі 7 800,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача відсотки за кредитним договором № 2887802 в розмірі 17 784,00 грн.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на закінчення строку кредитування, нарахування позивачем процентів після спливу визначеного договором строку кредитування не відповідає положенням закону.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання споживчого кредиту № 2887802 від 06 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено на 30 днів, тобто на період з 06 вересня 2020 року до 06 жовтня 2020 року, з відсотковою ставкою в розмірі 1,90 % на добу. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 4 446,00 грн: а саме, 7 800,00 грн (борг) х 1,90 % (відсотки) х 30 днів строк кредитування, які і підлягають стягненню.
Матеріали справи не місять жодних доказів, що договір № 2887802 про споживчий кредит від 06.09.2020 року, пролонговувався на підставі п. 4.2.- 4.5. договору.
Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2887802 в розмірі 12 246,00 грн, з яких: 7 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 446,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
В описовій частині позовної заяви позивач також зазначає про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, як ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справ, який становить суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн).
До матеріалів справи позивачем було додано платіжну інструкцію від 24.10.2025 року, згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн /а.с. 8/, однак інших доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду надано не було, а тому це питання судом при розгляді справи не вирішувалося.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору 1 449,40 грн, виходячи з наступного розрахунку: 12 246,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) ? 3028,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 25 584,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієвої Нурай до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 22.12.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА