ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 643/6360/23
провадження № 22-з/818/277/25
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна, Харківська міська рада
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Сас Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції,-
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання на день смерті з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, у віці 84 роки, за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року - змінено. Викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

17.11.2025 Сас О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що на виконання приписів ст. 141 ЦПК України ним у відзиві на апеляційну скаргу було зроблено відповідну заяву про стягнення з позивача витрат понесених на правничу допомогу, а також зазначено, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів, після ухвалення судового рішення, разом із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України сума сплачених витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції по справі скдадає 10000,00 гривень, та додано підтверджуючі документи: копія договору про надання правової допомоги № 46 від 04 липня 2025 року; Копія Додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги № 46 від 04 липня 2025 року; Копія Акту виконаних робіт №2 від 13 серпня 2025р. ; Копія квитанції на суму 10000,00 грн; Ордер, Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до акту приймання - передачі виконаної роботи № 2 ОСОБА_5 ознайомився з апеляційною скаргою протягом 1 год вартістю 2000,00 грн, підготовив відзив на апеляційну скаргу протягом 3 год вартістю 6000,00 грн, забезпечив участь у судовому засіданні протягом 1 год вартістю 2000,00 грн.

18 листопада 2025 року від ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про стягнення витрат на оплату правничої допомоги.

В обґрунтування клопотання зазначено, що розмір заявлених витрат належними доказами не доведений, документально не обґрунтований та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Також має значення підстави, на підставі яких суд ухвалив рішення. В тому числі прийняття чи відхилення документів та або обставин викладених адвокатом під час розгляду справи тощо. Окрім того, відповідачем було порушено порядок, а саме надано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу вже після розгляду справи судом по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Судом встановлено, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання на день смерті з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, у віці 84 роки, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року апеляційну скаргу Бабій Лідії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року - змінено.

Викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

У відзиві та апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив про стягнення судових витрат який сторона очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та їх попередній розмір 15 000 грн.

17 листопада 20205 року, тобто в строк 5 днів з дня ухвалення рішення Сас О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №146 адвокат Сас О.М. надає послуги з правничої допомоги ОСОБА_2 .

На підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу суду надано копію Додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги № 46 від 04 липня 2025 року, копію Акту виконаних робіт №2 від 13 серпня 2025року, копію квитанції № 2147-4090-8982-0583 від 17.11.2025 на суму 10000,00 грн.

Відповідно до акту приймання - передачі виконаної роботи № 2 ОСОБА_5 ознайомився з апеляційною скаргою протягом 1 год вартістю 2000,00 грн, підготовив відзив на апеляційну скаргу протягом 3 год вартістю 6000,00 грн, забезпечив участь у судовому засіданні протягом 1 год вартістю 2000,00 грн.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, характер спору, складність справи та її значення для учасників справи, обсяг та характер виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, судова колегія погоджується з доводами адвоката Бабій Л.В. про неспівмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих послуг, що є підставою для їх зменшення 10 000,00 грн.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Сас Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені в суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 ( десять тисяч) грн 00 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2025 року

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук