Справа № 930/2467/25
Провадження №2-о/930/136/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

судді: Богоніс Н.Я.,

за участю секретаря: Вакар Г.І.,

представник заявника Нечепуренка Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів Вінницької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2025 року в суд надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Гайсинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в м. Керч, Автономної Республіки Крим, яке з 2014 року є окупованим російською федерацією. 01.12.2021окупованою владою Автономної Республіки Крим видано свідоцтво про смерть тітки заявника. У вересні 2025 року заявник звернувся до Гайсинського відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для реєстрації факту смерті ОСОБА_2 Гайсинський відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовив у видачі свідоцтва про смерть, з причин відсутності підстав для реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть. Вказане, зумовило звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту смерті особи.

Ухвалою суду від 14.10.2025 відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання на 15.10.2025 о 15 год. 00 хв.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

15.10.2025 судове засідання відкладено, оскільки представник Гайсинського відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився та відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

22.10.2025 представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомив, що Гайсинський відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не може бути заінтересованою особою в даній справі, оскільки його юрисдикція не поширюється на громадян, які проживають у Немирівській ТГ. Повідомив, що громадян Немирівської ТГ обслуговує відділ ДРАЦС у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Представник заявника адвокат Нечепуренко Г.І. просив замінити заінтересовану особу з відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ДРАЦС у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

Ухвалою суду від 22.10.2025:

- замінено заінтересовану особу у справі із Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України;

-зобов`язано Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в строк до 06 листопада 2025 року надати суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Держанівка, Хмільницького району. Вінницької області, із обов`язковим зазначенням відомостей про батьків дитини.

-зобов`язано державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. (22800, Вінницька область, Вінницький район, м. Немирів, вул. Шевченка, буд. 14) в строк до 06 листопада 2025. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.

Розгляд справи відкладено на 10.11.2025.

Згідно відповіді Хмільницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 632/22.20-28 від 29.10.2025 року, в архіві відділу відсутній актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно опису справ Книги реєстрації актів про народження за 1927 рік за зазначеним населеним пунктом не збереглися. Крім того повідомлено, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про народження, складені органами державної реєстрації актів цивільного стану по Україні, наявний актовий запис про народження № 863 від 19 травня 1951 року, поновлений Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - село Держанівка Хмільницького району Вінницької області, Україна.

Ухвалою суду від 10.11.2025 зобов`язано Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області надати суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Держанівка, Хмільницького району Вінницької області, із обов`язковим зазначенням відомостей про батьків дитини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 08.12.2025 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

02 грудня 2025 року засобами електронного зв`язку надійшла заява від представника заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції УкраїниРоманенко Ю. про розгляд справи без участі представника, не заперечує щодо вирішення питання на розсуд суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив встановити факт смерті ОСОБА_2 . Зазначив, що встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 № НОМЕР_1 виданого Нерчинським райЗАГС Читинської області РРФСР (російською мовою ОСОБА_5 ), матір`ю заявника є ОСОБА_6 (російською мовою ОСОБА_7 ).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 03.07.1958 виданого Хмельницьким райбюро ЗАГС Вінницької області ОСОБА_8 (російською мовою ОСОБА_8 ) уклала шлюб із ОСОБА_9 (російською мовою ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_11 (російською мовою - ОСОБА_12 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.10.2011 (виданого повторно) батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_13 .

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №0 від 26 листопада 2025 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: с. Держанівка, Хмільницького району Вінницької області є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_16 .

Згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 18.04.1999 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 01.12.2021 виданого окупаційною владою Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с.Терешпіль, Хмільницького району, Вінницької області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, про що складено актовий запис № 7.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, останній раз Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025р., з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року

№ 1207-VII, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

У ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

У ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вказано, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р., у редакції наказу Міністерства юстиції України № 3307/5 від 24.12.2010, (надалі Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

В інформаційному листі вих. №9-1130/0/4-16 від 15.04.2016р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» зазначено, що під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема, необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Отже, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Таким чином, хоч свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, таке свідоцтво в силу положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підтверджує факт смерті особи на тимчасово окупованій території у певний час та у певному місці.

Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністра України - Міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 07.04.2021р. № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

У постанові Верховного Суду від 27.09.2021р. по справі №756/8168/21 зазначається, що положення ст. 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (надалі - Постанова Пленуму № 5 від 31.03.1995р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні представник заявника вказав, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявнику для відкриття спадщини.

У ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відтак, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що померла є тіткою заявника, встановлення факту смерті ОСОБА_17 впливає на права заявника ОСОБА_1 та надасть йому можливість прийняти спадщину.

Отже, проаналізувавши усі зібрані докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки встановлення факту смерті тітки ОСОБА_1 необхідно для подальшої реєстрації смерті ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, а чинним законодавством не передбачено іншого, позасудового порядку встановлення даного факту і отримати будь-які медичні документи про смерть тітки неможливо через перебування території, на якій померла ОСОБА_2 , в тимчасовій окупації, враховуючи, що встановлення факту смерті особи не матиме наслідком виникнення спору про право, заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України та п. 18 Постанови Пленуму №5 від 31.03.1995р. рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2-4, 7-11, 13, 17-19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 317, 319, 352, 354-355, 430, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи - задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянки України, уродженки с.Терешпіль, Хмільницького району, Вінницької області, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у м.Керч, Автономної Республіки Крим, держава Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення та невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 : зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: 21009, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Замостянська, 26а, .

Повний текст судового рішення виготовлено 08 грудня.2025.

Суддя Н.Я.Богоніс