Справа № 490/8583/25
н/п 2/490/4696/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 39247,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 16.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76886743. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти у розмірі 2000,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року в розмірі 15240,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9240,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 08.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2467439. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти у розмірі 3400,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №2467439 від 08.03.2024 року в розмірі 11815,00 грн, з яких: 3400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8415,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитними договорами №76886743 від 16.10.2023 року та №2467439 від 08.03.2024 року.

Крім того, 29.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9190774. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти у розмірі 3200,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 року в розмірі 12192,00 грн, з яких: 3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 537,60 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

30.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з поверненя боргів" укладено Договір факторингу №30072024/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №9190774 від 29.03.2024 року.

Враховуючи наведене вище, позивач вважає що наділений правом вимоги до відповідача за кредитними договорами №76886743 від 16.10.2023 року та №2467439 від 08.03.2024 року та №9190774 від 29.03.2024 року у загальному розмірі 39247,00 грн.

З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

14.10.2025 року матеріали справи передані судді.

Ухвалою судді від 15.10.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 15.10.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду 07.11.2025 року та 04.12.2025 року з відмітками «адресат відсутній».

Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України та надсиланням копії ухвали про відкриття провадження у справі на відому електронну адресу відповідача, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

16.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76886743, який було підписано останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора rjq2qifjX7.

На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 2000,00 грн.

З копії вищезазначеного договору, вбачається, що сторони погодили наступні умови: п. 2.1 сума позики 2000,00 грн, п. 2.2 строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5%, дата надання позики 16.10.2023 року, дата повернення позики 14.11.2023 року, знижена процентна ставка/день 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7%, пеня 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1186,17%, орієнтовна загальна вартість позики 2450,00 грн.

01.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №76886743 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76886743 від 16.10.2023 року, яку було підписано останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 6LmtbwNEz7.

Відповідно до умов вищезазначеної додаткової угоди, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 2000,00 грн на 4000,00 грн. Таким чином загальний розмір наданої позики становить 6000,00 грн.

Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року в розмірі 15240,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9240,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 08.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (з фіксованою процентною ставкою) №2467439, який було підписано останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 7wx06p.

На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 3400,00 грн.

З копії вищезазначеного договору, вбачається, що сторони погодили наступні умови: п. 2.1 сума позики 3400,00 грн, п. 2.2 строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5%, дата надання позики 08.03.2024 року, дата повернення позики 07.04.2024 року, денна процентна ставка/день 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,2%, орієнтовна загальна вартість позики 4165,00 грн.

Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №2467439 від 08.03.2024 року в розмірі 11815,00 грн, з яких: 3400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8415,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договорами №76886743 від 16.10.2023 року та №2467439 від 08.03.2024 року.

Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників в казується в таких реєстрах боржників

Додатковими угодами №2 від 28.07.2021 року, №7 від 13.06.2022 року, №34 від 19.08.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року реєстри боржників №30 та №29 від 19.08.2024 року було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Відповідно до Реєстрів Боржників №30 та №29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №76886743 від 16.10.2023 року та №2467439 від 08.03.2024 року у загальному розмірі 27055,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі Реєстрів боржників №30 та №29 за вказаним Договором факторингу підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» 19.08.2024 року.

Крім того, 29 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №9190774. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 позику на умовах споживчого кредиту в сумі 3200,00 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), на строк 345 днів, до 09.03.2025 року. Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 368,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 182,5% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 1.5.3. договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,5% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, а тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 року у загальному розмірі 12192,00 грн, з яких: 3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 537,60 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

30.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу №30072024/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №9190774 від 29.03.2024 року.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 року в загальному розмірі 12192,00 грн, з яких: 3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 537,60 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» 30.07.2024 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач наділений правом вимоги до відповідача за кредитними договорами №76886743 від 16.10.2023 року та №2467439 від 08.03.2024 року та №9190774 від 29.03.2024 року у загальному розмірі 39247,00 грн.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516 ЦК Україн визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 1 статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями частини першої татті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиці яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року.

Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості який створений первісним кредитором, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року складає 15240,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9240,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Разом з тим, задовольнячи стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року слід зазначити наступне.

Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Таким чином, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Вищезазначена правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 викладена правова позиція стосовно того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Натомість, позивач нарахував відсотки після спливу визначеного кредитним договором, строку кредитування, тому суд вважає, що стягнення за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за відсотками: 870,00 грн (заборгованість за відсотками, що узгоджується із кредитним договором, зі змінами внесеними згідно додаткової угоди №76886743 від 01.11.2023 року (графіком розрахунків).

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року в сумі 6870,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн; заборгованість за відсотками 870,00 грн.

Щодо вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2467439 від 08.03.2024 року.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77 - ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором позики №2467439 від 08.03.2024 року, позивачем було надано копію кредитного договору, договору факторингу, витяг з реєстру боржників, а також розрахунок заборгованості за укладеним кредитним договором.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.

Також суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по вищевказаному кредитному договору були перераховані грошові кошти у розмірі, який зазначеней позивачем.

З огляду на вищенаведене, оцінюючі належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №2467439 від 08.03.2024 року, слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Щодо вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 року.

Факт перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором, підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №126867471 від 29.03.2024 року на суму 3200,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №9190774 від 29.03.2024 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості становить 12192,00 грн, з яких: 3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 537,60 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.

При цьому, щодо нарахованої позивачем неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 537,60 грн, суд звертає увагу на наступне.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.

Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.

Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце з 29 березня 2024 року та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 року у загальному розмірі 11654,40 грн, з яких: 3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у загальному розмірі 18524,40 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року у розмірі 6870,00 грн (заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн; заборгованість за відсотками - 870,00 грн); за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 у розмірі 11654,40 грн (3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1429,22 грн судового збору, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №135691 від 23.09.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, Симона Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 18524 (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні 40 копійок, яка складається з заборгованості: за кредитним договором №76886743 від 16.10.2023 року у розмірі 6870,00 грн (заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн; заборгованість за відсотками - 870,00 грн); за кредитним договором №9190774 від 29.03.2024 у розмірі 11654,40 грн (3200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8102,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 352,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту).

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 1429 (одна тисяча чотириста двадцять дев`ять) гривень 22 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін