Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3066/25
Провадження №: 6/332/214/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Завіновської А.П., при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою поданою адвокатом Рощупкіним Сергієм Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення суду,

встановив:

20.11.2025 року адвокат Рощупкін С.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про розстрочення виконання рішення суду, в обґрунтування якої зазначав наступне.

14.10.2025 року Заводським районним судом м. Запоріжжя у справі № 332/3066/25 ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 002/13510062-СК_SB від 31.12.2021 року в розмірі 22 115, 34 грн. Крім того, стягнуто понесені судові витрати у вигляді судового збору на суму 3 028, 00 грн.

14.11.2025 року рішення суду набрало законної сили.

ОСОБА_1 не оскаржувала рішення суду, оскільки не оспорювала наявність у неї заборгованості за кредитним договором. Водночас через скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 не має можливості виконати рішення суду шляхом перерахування суми заборгованості одним платежем з наступних підстав.

На утриманні ОСОБА_1 перебувають двоє дітей донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом дитинства.

Наявність дитини-інваліда вимагає здійснення постійного дороговартісного лікування, оздоровлення та реабілітації, яке здійснюється за рахунок доходів ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_4 .

Однак, суми доходів, які отримують ОСОБА_1 та її чоловік, ледь вистачає для оплати вартості оренди квартири, комунальних послуг, задоволення інших соціально-побутових потреб, а також забезпечення потреб дитини-інваліда.

Отже, сума грошових коштів, яку ОСОБА_1 має сплатити є значною, а її матеріальне становище, враховуючи наведені вище факти, - складним.

На підтвердження зазначених обставин адвокатом надано документи: відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , медичний висновок № 544/10 від 08.08.2024 року, копії свідоцтв про народження дітей та про укладення шлюбу.

Отже, у заяві порушено питання про розстрочення виконання рішення суду шляхом встановлення ОСОБА_1 фіксованого розміру щомісячного платежу строком на 10 (десять) місяців.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Заочним рішенням Заводського районного суд м. Запоріжжя від 14.10.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 002/13510062-СК_SB від 31.12.2021 року в розмірі 22 115, 34 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору на суму 3 028, 00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 14.11.2025.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ч.ч 1, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З наданих суду на підтвердження скрутного матеріального стану ОСОБА_1 , а саме: відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_4 за період з лютого 2021 року по березень 2024 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по серпень 2025 року, медичного висновку № 544/10 про дитину-інваліда віком до 18 років від 08.08.2024 року, копій свідоцтва про шлюб, про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , має важке матеріальне становище, проте має намір виконати рішення суду.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає можливим заяву задовольнити та розстрочити виконання рішення суду строком на десять місяців.

Суд звертає увагу, що сплата боргу не відстрочується, а лише розстрочується на певний період, що в свою чергу забезпечить реальне виконання рішення суду.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 259-261, 353-354, 435 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву подану адвокатом Рощупкіним Сергієм Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення суду, - задовольнити.

Розстрочити виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2025 року, ухваленого по цивільній справі № 332/3066/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 115, 34 грн., та витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 028, 00 грн., а всього 25 143, 34 гривень (дві тисячі сто сорок три гривні 34 коп.) на десять місяців, із щомісячною оплатою.

Зобов`язати ОСОБА_1 здійснювати сплату заборгованості щомісячно: протягом дев`яти місяців по 2 514, 33 гривні (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень 33 коп.), а останній (десятий) місяць у розмірі 2 514, 37 гривень (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень 37 коп.), зі сплатою коштів до 30-го числа кожного місяця.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя А.П. Завіновська