Справа № 539/4541/19
Провадження № 2/635/2038/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 позивач звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом та просив визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що 16.04.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Лубенського міськрайонного суду № 539/2909/19 від 17.09.2019 шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Відповідно до довідки Остапівської сільської ради №569 від 21.10.2019 діти проживають з батьком, відповідачка, мати спільних дітей, фактично не проживає за адресою проживання дітей з 10.07.2019, з 23.07.2019 знята з реєстрації та вибула до нового місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач отримав висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.11.2019 позовну заяву направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.01.2020 справу прийнято до розгляду суддею Пілюгіною О.М. та призначено до розгляду за правилами загального провадження.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 16.04.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів від 16.04.2016 за №73. Від вказаного шлюбу з позивачем мають двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17.09.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було винесено рішення по цивільній справі №539/2909/19 про розірвання шлюбу, яким шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано. На сьогоднішній день, малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушено проживають разом з позивачем, яким примусово було відібрано дітей у відповідача та заборонено відповідачу проживати разом із дітьми. З даного приводу відповідач змушена була звертатися із відповідною заявою до Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, ЖЄО №11699 від 13.12.2019. На даний час, відповідач та позивач не дійшли згоди, щодо місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що в інтересах дітей, проживати саме з відповідачем, а не з їх батьком. Відповідач має постійну роботу, нормований робочий день, тому має час відводити дітей до садочка, займатися з ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них. Має стабільний, самостійний, дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідач проживає у комфортабельному житловому будинку, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Таким чином, проживання дітей разом з відповідачкою відповідає їх інтересам. Вона має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого позивач забезпечити не в змозі. Разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування позивача із дітьми, і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування батька. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. Позивач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дітей умов проживання. Також, в матеріалах вказаної цивільної справи міститься висновок органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації №01-46/484 від 24.09.2019 про визначення місця проживання дітей, яким визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком - ОСОБА_1 . Вважає даний висновок незаконним та необґрунтованим, оскільки на засідання комісії відповідача не запрошено, її думку не вислухано, позбавлено її можливості надати докази необхідності проживання дітей разом з нею. Просила в позовних вимогах відмовити.

23.07.2020 відповідачем подано зустрічну позовну заяву, яка після остаточних уточнень прийнята судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Так, відповідно до уточненої зустрічної позовної заяви відповідач за первісним позовом зазначила, що діти повинні проживати з нею, оскільки на даний час, відповідач та позивач не дійшли згоди, щодо місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з відповідачем, а не з їх батьком. Відповідач має постійну роботу, нормований робочий день, тому має час відводити дітей до садочка, займатися з ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них. Має стабільний, самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідач проживає у комфортабельному житловому будинку, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Таким чином, проживання дітей разом з відповідачкою відповідає їх інтересам. Вона має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого позивач забезпечити не в змозі. Разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування позивача із дітьми, і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування батька. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. Позивач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дітей умов проживання. Просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судові витрати просить покласти на відповідача за зустрічним позовом.

ОСОБА_1 подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що проти зустрічного позову заперечує, вважає, що посилання позивачки на той факт, що вона була вимушена звертатися до поліції із заявою про те, що він відмовився віддавати дітей позивачці спотворює реальний стан справ на момент подання заяви до відділу поліції, що підтверджується копією відповіді ОСОБА_2 про результати її звернення. Позивачка стверджує, що має постійне місце роботи та дохід, достатній для утримання дітей, але не надала жодного доказу на підтвердження свої тверджень. Крім того, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.10.2019 з неї стягнуто аліменти на утримання дітей, яке вона не виконує та не сплачує аліменти. Крім того, позивачка не надала суду висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей саме з нею. Ніяких перешкод у спілкуванні з дітьми вчиняти не має наміру, позивачка жодного разу, окрім 13.12.2019 до дітей не приїздила.

Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передану за підсудністю відповідно акту приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2023 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.02.2024 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача адвокат Багмат П.Д. та представник позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відстануть та відсутність ОСОБА_2 , в задоволенні первісного позову просили відмовити, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Третя особи - Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання свої представників не направили, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.

16.04.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів від 16.04.2016 за №73.

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.08.2016, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.11.2017.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.09.2019 шлюб розірвано.

Згідно висновку органу опіки та піклування Лубенської райдержадміністрації Полтавської області від 24.09.2019 за № 01-46/484 визнано за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду встановлено:

- діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час мешкають разом з батьком (позивачем) та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про зареєстрованих осіб;

- з письмових пояснень ОСОБА_2 , які надіслані на адресу суду, вбачається, що на даний час вона проживає разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також з колишнім чоловіком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Полтавської області № 295 від 31.10.2025 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно відповіді виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області Остапвіського старостинського округу № 7 від 31.10.2025 № 08.7.1.-16/97 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично з квітня 2024 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Відповідно до частини другої статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що суду першочергово необхідно встановити наявність або відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини, оскільки вирішення такого спору можливе лише за наявності реальних розбіжностей між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини. У разі відсутності спору суд позбавлений можливості приймати рішення про визначення місця проживання дитини, оскільки це виходить за межі регулювання норм ст. 161 Сімейного кодексу України, яка визначає, що необхідною умовою є саме відсутність згоди батьків щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.

Як вбачається з матеріалів справи, спір щодо місця проживання дітей був ініційований батьком, з яким діти були зареєстровані і фактично проживали на день подання позову і проживають на момент розгляду справи. При цьому матір дітей теж проживає разом з дітьми та колишнім чоловіком за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей, які фактично проживали і проживають разом з ним, між батьками дітей відсутній спір саме щодо їх місця проживання, оскільки батько дітей не вимагав від матері дітей змінити їх місце проживання, не порушував в судовому порядку питання щодо відібрання дітей.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей має передувати спір між батьками дітей щодо місця їх проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дітей і з цього приводу між ними існує спір.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги про визначення місця проживання дітей з батьком заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей та принаймні існувати на час вирішення справи в суді.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову у зв`язку із відсутністю спору між сторонами та відсутності порушеного права позивача.

Щодо зустрічного позову про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю: суду не надано доказів наявності спору між сторонами, оскільки ОСОБА_2 на час розгляду справи проживає адресою: АДРЕСА_2 , разом з дітьми та чоловіком, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами у справі.

Тобто родина ОСОБА_5 проживає разом із дітьми за однією адресою, що свідчить про відсутність між сторонами на момент розгляду справи предмета спору.

Інших неврегульованих питань між сторонами не встановлено.

Отже суд відмовляє в задоволенні первісного позову та зустрічного позову, у зв`язку із відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору та інших неврегульованих питань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-80, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дітей- відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, місцезнаходження: Полтавська область, місто Лубни, площа Академіка Олексія Бекетова, 19;

третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, адреса: м.Харків, вул.Чернишевського, 55.

Суддя Т.П.Даниленко