Справа № 275/345/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/345/25 за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

15 квітня 2025 року ТОВ " Діджі Фінанс" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41264,24 гривні.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15 жовтня 2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу онлайн-кредитування, через власний кабінет ОСОБА_1 було подано заявку № 6 на отримання кредиту, яка знаходиться у власному кабінеті відповідачки на офіційному веб-сайті ТОВ " Фінансова Компанія " Інвест Фінанс" .

ОСОБА_1 було обрано один із варіантів підписання договору, тим самим останньою підтверджено прийняття умов кредитного договору №6 від 15 жовтня 2020 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідачки.

15 жовтня 2025 року між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №6 та в цей же день перераховано кредитні кошти на банківську карту відповідачки у розмірі 6300 грн.

Кошти кредиту надані кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем кредитодавцю з метою отримання кредиту.

Нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

05 вересня 2022 року згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" відступлено право вимоги за кредитним договором № 6 від 15 жовтня 2020 року стосовно боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги до відповідачки ОСОБА_1

ТОВ "ФК"Інвест Фінанс" змінено найменування на ТОВ "Компані Інвест Фінанс".

Відповідачка ОСОБА_1 умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, внаслідок чого станом на 2024 року утворилась заборгованість у сумі 41264,24 грн., з яких: 6300 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 34964,24 грн. -заборгованість по процентам.

Позивач просив стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 41264,24грн.,сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

04 червня 2025 року Брусилівським районним судом Житомирської області винесено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "Діджи Фінанс" (, ІВАN: НОМЕР_2 в АТ "Оксі Банк", МФО 325990 ) заборгованість за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року у розмірі 41264,24 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

03 липня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пузін Д.М. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2025 року та його скасування.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2025 року заочне рішення Брусилівського районного суду від 04 червня 2025 року скасовано та справу призначено до розгляду.

18 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказав наступне.

Відповідачка ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту № 6 від 15 жовтня 2020 року з ТОВ "Фінансова Компанія " Інвест Фінанс»"в електронному вигляді не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала.

Матеріали справи містять копію договору № 6 від 15 жовтня 2020 року, де позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.

В позовній заяві позивач стверджує, що 15 жовтня 2020 року між відповідачем та ТОВ"ФК " Інвест Фінанс було укладено кредитний договір №6, на підставі якого відповідачем отримано грошові кошти в сумі 6300 грн., який як стверджує позивач, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора.

Таким чином, якщо договір укладається з використанням "електронного підпису одноразовим ідентифікатором", Закон "Про електронну комерцію" (стаття 12) передбачає, що такий підпис визнається аналогом власноручного підпису, якщо сторони домовились про це у договорі. Отже, фінансова установа має довести не тільки факт використання ідентифікатора, а й факт наявності такої домовленості з позичальником.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів того, що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи (наприклад, через BankID, фото ідентифікаційних документів, введення персональних даних, що відповідають паспорту). Що допомагає встановити, що саме ця особа створила обліковий запис, з якого відбувалося подальше укладення договору; докази того, що одноразовий ідентифікатор був надісланий саме на фінансовий номер телефону, який належить особі (тобто номер, прив`язаний до її банківської картки або іншим чином ідентифікований як її особистий); підтвердження того, що особа самостійно ввела свої персональні дані (ПІБ, ІПН, паспортні дані, реквізити банківської картки), які співпадають з її ідентифікаційними даними.

Позивачем, на підтвердження позовних вимог, не надано до суду технічних доказів, а саме:

Лог-файли (журнали дій): детальні записи дій користувача в системі, що включають: IP-адресу, з якої здійснювався доступ до системи, дату та час усіх операцій, включаючи запит на одноразовий ідентифікатор, його отримання та введення, інформацію про пристрій (тип браузера, операційна система), з якого здійснювався доступ.

Докази відправки та отримання SMS-повідомлення: підтвердження від оператора мобільного зв`язку про відправку одноразового ідентифікатора на конкретний номер телефону та його доставку. Скріншоти та записи екрану: якщо такі були зроблені в процесі укладення договору.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в

інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомення з усіма істотними умовами договорів. Первісним кредитором взагалі не здійснювалась ідентифікація особи-позичальника.

Крім того, в позовній заяві позивач стверджує, що 15 жовтня 2020 року між відповідачем та ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" було укладено договір № 6 про надання фінансового кредиту, однак вказані договори взагалі не містять жодного електронного підпису, в тому числі не

зазначено, номер одноразового ідентифікатора.

Відповідно до позовної заяви строк кредитування за договором про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020 року - строк кредитування становить 30 днів, тобто до 14 листопада 2020 року. Подальша пролонгація можлива тільки за згодою клієнта, відповідно до п.4 договору.

Однак, відповідно до наданої позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості видно, що нарахування відсотків здійснювалось поза межами дії договору, до 29.12.2021 року.

Також до суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу.

На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу

від ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року та отримання саме відповідачем вищевказаних коштів. Також відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до договору факторингу № 556/ФК-22 від 09.09.2022 року, укладеним між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс", відповідно до умов якого позивач набув

право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Надані позивачем до суду електронні копії договору № 6 від 15.10.2020 року з додатками відповідачем взагалі не підписані.

Матеріали справи не містять також і доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Розрахунки заборгованості за договорами, копії яких додано до позовної заяви є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в

дійсності кошти позичальнику в кредит.

Розрахунки заборгованості, наданні позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів позивач не надав до суду, матеріали справи не містять.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача за допомогою системи "Електронний суд" до суду подано відповідь на відзив, в обгрунтування якої зазначено наступне.

Відповідно до п. 9.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що затверджені Товариством. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua.

Згідно п. 9.2. Договору, укладення цього Договору здійснюється за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому ЗУ "Про електронну комерцію".

Пунктом 9.3. Договору передбачено, що цей договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) позичальником. У разі погодження позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, позичальник має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт Оферти). Заява про акцепт оферти підписується заявником в ІТС Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У пункті 9.4. Договору вказано, що цей договір є укладеним з моменту одержання Товариством, яке направило пропозицію укласти такий Договір, відповіді про прийняття (акцепт) позичальником цієї пропозиції (оферти) в порядку, визначеному ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 9.19. Договору, сторони засвідчують, що укладення цього Договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна зі сторін не знаходить під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки сторін, інші умови Договору), та умови цього Договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору, цей договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою сторін.

Згідно до ст. 3,11,12 ЗУ "Про електронну комерцію", позивач стверджує, що договір з додатками до нього, було підписано відповідачем за допомогою електронного підпису

одноразовим ідентифікатором, чим підтверджено укладання між ним та первісним кредитором такого правочину в електронній формі, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора: https://cashberry.com.ua/ за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення свої персональних даних, номера телефону, договір з додатками до нього між сторонами не було би

укладено.

Для підтвердження укладення правочину в електронній формі позивач через електронний

кабінет у підсистемі "Електронний суд" додав до позовної заяви візуальну форму оригіналу електронного доказу у вигляді договору про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020 з відповідними додатками до договору, укладеного між відповідачем та первісним

кредитором. У преамбулі візуальної форми документів зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, його номер телефону та електронну пошту.

Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається

оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" ). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону "Про електронні документи та електронний документообіг", збережений примірник буде оригіналом електронного документа.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен

електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом.

Позивач надав до суду всі наявні в нього докази в спосіб та формі, що відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема електронний доказ у вигляді договору про надання фінансового кредиту №6 від 15.10.2020 з відповідними додатками до договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором.

Відсутність електронних доказів генерації одноразового ідентифікатора за договором про надання фінансового кредиту № 6 від 15 жовтня 2020 року та відповідних додаткових угод не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки сама по собі відсутність кваліфікованого електронного підпису не свідчить про недостовірність електронних даних і не ставить під сумнів достовірність електронного доказу.

Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, це копія заяви позичальника на отримання кредиту містить дані, що дозволяють ідентифікувати особу позичальника, а також реквізити банківської платіжної картки - НОМЕР_3 .

Крім того, інформаційна довідка ТОВ "Платежі онлайн", яке є оператором послуг платіжної інфраструктури, свідчить про проведення успішної транзакції з видачі кредитних коштів через платіжний сервіс "Platon" на сайті торговця. У довідці зазначено, що транзакція на суму 6300.00 грн була успішно здійснена на банківську картку з номером НОМЕР_3 , яка з

огляду на частковий збіг номера, відповідає зазначеній у заяві позичальника.

Таким чином, наявні в матеріалах справи документи у своїй сукупності підтверджують факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, що свідчить про фактичне виконання умов кредитного договору, незалежно від його форми.

Висновки представника відповідача про відсутність належних доказів укладення кредитного договору є передчасними та необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на формальному підході без належної оцінки фактичних обставин справи.

Разом з цим, позивачу невідомий повний номер картки, як і первісному кредитору. Повний номер картки вводиться позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі, через яку здійснюються платежі і так як ні позивач, ні первісний кредитор не мають доступу до транзакцій по картковому рахунку відповідача, бо є фінансовими установами, а не установою банку.

Тож, враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 "Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів".

Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника підтверджується доданою до позовної заяви копією інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" за вих. № 62/1160/12 від 14.12.2022 р., з якої вбачається, що через платіжний сервіс "Platon" була проведена успішна транзакція.

Позивач просить позов задовольнити.

До суду представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду подав додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що 15.10.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" відповідачем було подано заявку позичальника № 6. Відповідачу було направлено SMS-повідомлення на номер НОМЕР_4 , зазначений ним у заяві позичальника № 6 від 15.10.2020, яке містило одноразовий ідентифікатор, введення якого підтвердило акцепт оферти, що підтверджує укладення договору про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020.

05 вересня 2022 року між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" укладено договір факторингу № 556/ФК-22 відповідно до п. 2.1. якого, ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" зобов`язується відступити ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а

ТОВ "Діджи Фінанс" зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ "Діджи Фінанс" суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Таким чином, на підставі договору факторингу ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги, в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020, укладеного між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс"та ОСОБА_1 .

Предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020, а отже питання

щодо дійсності або недійсності договору факторингу не відноситься до предмета доказування у справі, та не має правового значення для її вирішення.

Відповідно до пункту 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" до ТОВ "Діджи Фінанс" з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог у формі, наведеної в Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з пунктом 10.9 договору факторингу, цей Договір та документи, що створюються на виконання цього Договору після його підписання, можуть бути підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису (КЕП). Фактичне підписання Реєстру прав вимоги № 1 сторонами відбулося у сервісі електронного документообігу "Вчасно" у форматі Excel, який відповідає формі, погодженій сторонами у додатку до договору, а також умовам договору щодо

використання електронного підпису. Оригінал Реєстру прав вимоги № 1 існує виключно у форматі Excel, у якому він був створений і підписаний сторонами у сервісі "Вчасно" із застосуванням кваліфікованого електронного підпису.

Що стосується стягнення відсотків, звернули увагу на наступгне

Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором кредитор зобов`язується надати позичальникові кредит, на суму 6300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого йому кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п. 3.1.1 цього Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, встановлених цим Договором.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що розрахунок сукупної вартості кредиту (заборгованості) зазначено у Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 2. Додатку № 1 до Договору сукупна вартість кредиту складає 134,2 % від суми Кредиту (у процентному вираженні) (річна процентна ставка становить 416,1 %) або 8 454,60 грн. 00 коп. (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом 34,2 % від суми кредиту (у процентному вираженні) або 2 154,6 грн. 00 коп. (у грошовому виразі); 2) суму кредиту 6 300,00 грн. (у грошовому вираженні).

У пункті 3.1. Договору визначено, що нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.

Відповідно до п. 3.2. Договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана у Графіку розрахунків, крім випадку якщо, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.2. цього Договору, відбулася пролонгація строку кредиту, відповідно до умов цього Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку розрахунків. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюються за один день.

Враховуючи, передбачене законодавством та усталену судову практику щодо правомірності стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих за прострочений період - від дати настання строку повернення кредиту до дня його фактичного повернення, а також умови Договору, якими передбачено право на продовження строку кредиту у разі невчинення Позичальником дій, передбачених пунктом 4.1 Договору, позивач вважає необґрунтованими та безпідставними доводи представника відповідача про те, що не підлягають стягненню проценти, нараховані первісним кредитором після закінчення строку, зазначеного в договорі про надання фінансового кредиту № 6 від 15.10.2020. Представник позивача просив позов задовольнити та розгляд справи проводити без його участі.

До суду відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися; від представника відповідача до суду надійшла заяву про розгляд справи без їх участі. Також представник відповідачки подав письмові пояснення, в яких вказав, що вважає недоведеним твердження позивача про те, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 15 жовтня 2020 року, виходячи з наступного.

Позивач долучив до матеріалів справи копію договору факторингу, за яким можна констатували, що договір між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено в електронній формі. На підтвердження переходу права вимоги долучено форму Реєстру прав вимоги, яка взагалі не заповнена.

Питання про те, чи могло перейти до ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги за кредитним договором № 6від 15.10.2020 року слід вирішувати, виходячи зі змісту домовленостей між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс". Згідно п. 2.1. договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Однак, на підтвердження переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 позивач не надав суду Реєстру, на підставі якого можна було б встановити, чи дійсно право вимоги до відповідача було включене до Реєстру прав вимог; на підставі якого правочину виникло право вимоги у первісного кредитора; у якій сумі перейшло право вимоги від первісного кредитора до позивача. Позивач долучив до Договору факторингу Форму такого Реєстру яка взагалі не заповнена та яку слід було заповнювати під час укладення Договору факторингу як додатку №1 до нього.

Отже, без Реєстру боржників суд позбавлений можливості констатувати, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 дійсно перейшло до позивача.

У договорі, копії якого надані позивачем до позовної заяви зазначено, що кошти за Договором № 6 від 15.10.2020 були надані відповідачу строком на 30 днів. Однак, відповідно до наданих до суду копій розрахунків заборгованості встановлено, що нарахування здійснювались вже після спливу строку договору. За таких підстав вказані нарахування є неправомірними.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що сума заборгованості за кредитним

договором, яку просить стягнути позивач, визначалася первісним кредитором та повинна була бути зазначена в документах щодо переходу права вимоги до позивача, зокрема, в Реєстрі прав вимоги. Втім, матеріали справи відомостей про таку заборгованість не містять. Єдиним документом, де згадується сума заборгованості є розрахунок заборгованості від первісного кредитора.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Розрахунки заборгованості за договором, копію якого додано до позовної заяви є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Розрахунки заборгованості, наданні позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Тобто така вимога не є розрахунком заборгованості та не може свідчити про правильність нарахування відсотків, навіть за умови, що факт зарахування 6300 грн. ОСОБА_1 від первісного кредитора доведено матеріалами справи. Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6від 15 жовтня 2020 року від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", та не доведено розмір заборгованості за кредитним договором. В вважає позовні вимоги не доведеними, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника № 6 від 15 жовтня 2020 року, виданої ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", відповідачка ОСОБА_1 підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами договору кредиту та Правилами кредитування з моменту кліку на кнопці "З умовами договору згодний" у особистому кабінеті, доступ до якого здійснюється за допомогою унікальної пари: логіну особистого кабінету та пароля особистого кабінету.

Згідно до Оферти, підписаної електронним підписом ОСОБА_1 , передбачені всі умови договору кредиту, а саме: сума, термін, розмір процентної ставки, технологія (порядок) укладення електронного договору, спосіб та порядок надання кредитодавцем оферти позичальнику, спосіб та порядок прийняття позичальником оферти (акцепту).

Відповідно до договору №6 про надання фінансового кредиту від 15 жовтня 2020 року, між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір №6 про надання фінансового кредиту.

За цим договором позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Сума кредиту 6300 грн. (п.1.1 договору). Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.1.2 договору). Нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього договору, яка становить: знижена процентна ставка в розмірі 1.14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 416.1%) та застосовується на період строку надання кредиту (починаючи с першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у п.1.2. цього договору, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка в розмірі 2.14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 781.1 %) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.2. цього договору, якщо Позичальник не виконав умови зазначені в п.1.3.1. цього договору для застосування зниженої процентної ставки. Розмір процентних ставок, визначених п.1.3. цього договору є фіксованим та може бути змінено Товариством в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення Позичальника. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно п.1.3. цього договору не пізніше строку, вказаного в п.1.2. цього договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Даний договір підписаний відповідачкою електронним підписом (п.п.1.3 -1.3.2, п.1.4, п.1.5, п.1.6, п.2.3 договору). Позичальник зобов`язаний у встановлений строк своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, в порядку, визначеному цим договором (п.5.4.1 договору). Сторони домовилися, що повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником згідно з графіком розрахунків, який є невід"ємною частиною цього договору (п.6.1 договору).

Відповідно до додаткових угод про зміну умов договору №6 від 15 жовтня 2020 року, між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди про зміну умов вказаного договору , а саме в частині продовження строку кредиту.

Відповідно до Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ "Діджи Фінанс"(Фактор) та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту 2976000 грн. за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Як слідує з платіжних інструкцій № 2474 від 06 вересня 2022 року, № 2493 від 12 вересня 2022 року, № 2544 від 19 вересня 2022 року, виданих АТ "Сенс Банк", ТОВ "Діджи Фінанс" сплатив ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" за договором факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року відповідно 1488000 грн., 744000 грн. та 744000 грн.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги, сформованого 17.09.2024 року , що є Додатком № 1 до договору факторингу №556/ФК -22 від 05.09.2022, підписаного сторонами договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 , за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року складає 41264,24 грн., з яких: 6300 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 34964,24 грн.- заборгованість за відсотками.

З інформаційної довідки № 62/1160/12 від 14.12.2022 року, виданої ТОВ "Платежі онлайн", слідує ,що товариство як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомив, що на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" була проведена успішна транзакція. Дані транзакції: сума транзакції - 6300,00 гривень, дата та час проведення транзакції 15.10.2020 року, номер карти - НОМЕР_3 , банк емітент "Privat Bank".

Досудовою вимогою №-АВ від 30 жовтня 2023 року, сформованої ТОВ "Діджи Фінанс", боржник ОСОБА_1 повідомлялась про укладення Договору факторингу №556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс", у зв`язку з чим ТОВ "Діджи Фінанс" набуло прав кредитора до неї.

Станом на 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року в розмірі 41264,24 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за даним кредитним договором станом на 30 жовтня 2023 року становить 41264,24грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6300,00 грн., заборгованості по відсоткам - 34964,24 грн.

Відповідно до інформації АТ "ПриватБанк", на запит суду, на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано банківську картку № НОМЕР_5 . Фінансовий номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_3 НОМЕР_4 . З виписки по рахунку № НОМЕР_5 за період з 15.10.2020 по 20.10.2020 роки, слідує, що 15.10.2020 було зараховано 6300 грн.

Згідно наказу №15-04-2024-1 від 15.04.2024 року, відбулась зміна найменування та скороченого найменування ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" на ТОВ "Компані Інвест Фінанс" ().

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України)..

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором( стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ " Фінансова Компанія " Інвест Фінанс" свої зобов`язання за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року виконало та перерахувало на картковий рахунок, вказаний відповідачкою, грошові кошти у розмірі 6300грн., а відповідачка свої зобов`язання, а саме повернення кредитних коштів у строки та на умовах, передбачених кредитним договором, не виконала. Станом на 30 жовтня 2023 року заборгованість становить 41264,24грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6300,00 грн.; заборгованості по відсоткам - 34964,24 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що до позивача відповідно до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року, укладеного між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс", перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6 від 15 жовтня 2020 року .

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року у розмірі 41264,24 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1,2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами .Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомог уадвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послу гпомічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем до позовної заяви додано договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, укладений між ТОВ "Діджи Фінанс" та адвокатом Білецьким Б.М.,свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5618/10 від17 березня 2016 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 02 квітня 2025 року в розмірі 9000грн.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на проофесійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст. 512,525,526,530,610,611,629,1048-1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12-13, 76-81,141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШІВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "Діджи Фінанс" (, МФО 325990, р/р НОМЕР_2 в АТ "Оксі Банк" ) заборгованість за кредитним договором №6 від 15 жовтня 2020 року у розмірі 41264 (сорок одна тисяча двісті шістдесят чотири) гривні 24 копійки, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев"ять тисяч) гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 03 грудня 2025 року.

Суддя Л. І. Лівочка