У х в а л а

19 грудня 2025 року

м. Київ

Справа № 522/10623/19

Провадження № 61-16389ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із додатковими поясненнями ОСОБА_1 (далі - заявниця)

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - скаржник), ОСОБА_3 , правонаступницею якої є заявниця, до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» за участю Фонду державного майна України як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про скасування розпорядження, рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право власності

за касаційною скаргою скаржника на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року і

в с т а н о в и в:

1. 7 грудня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

2. 17 січня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав: додатково обґрунтувати причини поважності пропуску строку на касаційне оскарження, зазначити про наявність або відсутність у нього електронного кабінету, конкретизувати підстави касаційного оскарження, надати всі додані до касаційної скарги матеріали відповідно до кількості учасників справи, сплатити 4 610,40 грн судового збору.

3. 10 лютого 2025 року заявниця сформувала у системі «Електронний суд» заяву (вх. № 4233/0/220-25 від 10 лютого 2025 року), у якій просила залучити її до участі у справі як правонаступницю скаржника. До заяви додала копії свідоцтва про смерть скаржника, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про укладення шлюбу та рішення суду про його розірвання.

4. 30 квітня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив заявниці на один місяць строк на усунення недоліків касаційної скарги скаржника з дня вручення тієї ухвали. Заявниця мала усунути недоліки касаційної скарги скаржника, визначені в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року, та надати копію документа, який засвідчує прийняття нею спадщини від скаржника.

5. 2 червня 2025 року заявниця сформувала у системі «Електронний суд» уточнену касаційну скаргу (вх. № 17060/0/220-25 від 2 червня 2025 року, у якій уточнила підстави касаційного оскарження. До уточненої касаційної скарги додала: (1) квитанцію про сплату 4 610,40 грн судового збору, (2) відповідь державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк Асі Миколаївни про те, що заява заявниці про прийняття нею спадщини скаржника від 28 травня 2025 року долучена до матеріалів спадкової справи № 83с/2025 скаржника, (3) витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі зазначеної спадкової справи, (4) свідоцтво про розірвання шлюбу, (5) заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, (6) копії окремих сторінок матеріалів справи, (7) копії заяв про видачу копії судових рішень.

6. 2 вересня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив заявниці на 14 днів строк на усунення недоліків касаційної скарги скаржника з дня вручення тієї ухвали. Заявниця мала усунути недоліки касаційної скарги скаржника, визначені в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року, та надати копію документа, який вказує на кількість осіб, що прийняли спадщину після смерті скаржника та видані їм свідоцтва про право на спадщину, а також додатково обґрунтувати підставу поновлення строку на касаційне оскарження.

7. 17 вересня 2025 року заявниця сформувала у системі «Електронний суд» додаткові пояснення (вх. № 28903/0/220-25 від 18 вересня 2025 року) щодо поновлення строку на касаційне оскарження. Додала: копії квитанцій про надсилання учасникам справи копій цих пояснень із додатками; свідоцтво про право на спадщину за законом; витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі; відповідь Національного банку України на звернення.

Стосовно поновлення строку на касаційне оскарження:

- надала суду копії всіх пронумерованих аркушів справи, згідно з якими немає інформації про надсилання її батькові (скаржнику) копії рішення суду та повістки про виклик до суду на останнє засідання, зокрема, відсутнє повідомлення про вручення рекомендованого листа;

- до уточненої касаційної скарги від 2 червня 2025 року додала укладені адвокатом Телешевською С. М. (далі - адвокат скаржника) і скаржником договір про надання правової допомоги № 11/24 від 20 листопада 2024 року (безоплатний) й акт приймання-передачі адвокатських послуг за цим договором. Тому стверджувала, що батько, який лікувався, не міг подати касаційну скаргу раніше листопада 2024 року;

- повідомила, що успадковані нею та братом - ОСОБА_4 (далі - брат заявниці) - згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 липня 2025 року строкові вклади скаржник не міг зняти з рахунку. Вказані кошти вони з братом теж не успадкували, оскільки договір банківського вкладу був пролонгований після смерті батька на півтора роки, що підтверджує відповідь Національного банку України за її зверненням.

8. 6 листопада 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив заявниці на 5 днів строк на усунення недоліків касаційної скарги скаржника з дня вручення тієї ухвали. Заявниця мала: (1) надати інформацію про те, чи підтримав брат заявниці касаційну скаргу, та чи має вона право діяти від його імені як іншого спадкоємця, який теж не був залучений до участі у справі; (2) навести інші аргументовані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, пояснивши, чому скаржник не міг повторно подати касаційну скаргу відразу після отримання ним ухвали Верховного Суду від 13 травня 2024 року про повернення його касаційної скарги, поданої вперше. Мотивував так:

- заявниця надала до суду свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 липня 2025 року, згідно з яким спадкоємцями після смерті скаржника є вона та її брат. Однакіз наданих документів незрозуміло, чи підтримав останній касаційну скаргу, та чи має заявниця право діяти від його імені як іншого спадкоємця, який теж не був залучений до участі у справі;

- Верховний Суд в ухвалі від 17 січня 2025 року про залишення касаційної скарги скаржника без руху звернув увагу, що відсутні дані про те, що скаржник не отримав копію оскарженої постанови, як і відсутнє належне обґрунтування, чому скаржник не міг повторно подати касаційну скаргу відразу після отримання ним ухвали Верховного Суду від 13 травня 2024 року про повернення його касаційної скарги, поданої вперше. З метою додаткового обґрунтування цих обставин Верховний Суд в ухвалах від 30 квітня 2025 року та від 2 вересня 2025 року продовжував заявниці строк на касаційне оскарження;

- заявниця додатково обґрунтувала неможливість вчасного повторного подання касаційної скарги відразу після отримання скаржником ухвали Верховного Суду від 13 травня 2024 року про повернення його поданої вперше касаційної скарги тим, що скаржник хворів і не мав коштів на оплату послуг, тому лише у листопаді того року уклав із адвокатом скаржника, яка допомогла скласти касаційну скаргу, договір про надання безоплатної правової допомоги. Однак, Верховний Суд вважає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

9. 18 листопада 2025 року заявниця сформувала у системі «Електронний суд» додаткові пояснення (вх. № 34874/0/220-25 від 18 листопада 2025 року), у яких зазначила, що для того, щоб зрозуміти причини зволікань скаржника з повторним поданням касаційної скарги, вона звернулася до його адвоката, яка пояснила, що скаржник звернувся до неї у червні 2024 року, сказав, що тяжко хворий і не має коштів на оплату її послуг; адвокат скаржника відповіла, що дуже зайнята іншими судовими процесами і на благодійній основі зайнятися справою зможе лише після того, як з'явиться вільний час; у листопаді вона уклала зі скаржником безоплатний договір про надання правової допомоги № 11/24, а 5 грудня 2024 року передала скаржнику матеріали касаційної скарги, які він мав відправити поштою до суду.

Крім того, заявниця надала заяву її брата, яку той також 18 листопада 2025 року самостійно сформував у системі «Електронний суд» (вх. № 349/0/220-25 від 19 листопада 2025 року). Заявив про підтримку касаційної скарги, але водночас не виявив бажання брати участь у справі. Просив залучити заявницю «одноособовим правонаступником» скаржника, зазначив, що довіряє їй і дає згоду діяти від його імені.

10. Верховний Суд вважає, що за такої сукупності обставин касаційну скаргу слід повернути.

10.1. 6 листопада 2025 року Верховний Суд в ухвалі визнав неповажними причинами зволікання скаржника з повторним поданням касаційної скарги те, що скаржник хворів і не мав коштів на оплату послуг адвоката. Суд просив навести інші аргументовані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

На виконання цієї вимоги ухвали заявниця звернулася до адвоката скаржника, а та пояснила, що безоплатно зможе зайнятися справою лише тоді, як матиме вільний час; його вона знайшла у листопаді 2024 року, а 5 грудня 2024 року передала скаржнику матеріали касаційної скарги, які той мав відправити поштою до суду.

Таке виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не можна вважати належним. Верховний Суд уже визнав 6 листопада 2025 року неповажними наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження. Заявниця лише це підтвердила детальними поясненнями від 18 листопада 2025 року, згідно з якими повторне подання касаційної скарги було поставлене у залежність від наявності вільного часу одного з адвокатів. Інших аргументованих підстав для поновлення строку на касаційне оскарження немає.

10.2. Крім того, стосовно іншого спадкоємця скаржника заявниця підтвердила, що він участі у справі бажання брати не має. Те, що, на його думку, він, не маючи наміру особисто обрати участь у справі, може просити залучити заявницю «одноособовим правонаступником» скаржника, не має юридичного значення. Брат заявниці не є учасником справи, а тому не може заявляти у ній клопотань в інтересах заявниці та у заяві надавати їй згоду діяти від його імені.

11. За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

12. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

13. Оскільки недоліки касаційної скарги не були повністю усунуті, цю скаргу слід визнати неподаною та повернути.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 393 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

повернути касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , правонаступницею якої є ОСОБА_1 , до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» за участю Фонду державного майна України як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про скасування розпорядження, рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима