Справа № 521/4207/25
Провадження № 2/521/3531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Роїк Д.Я.,

при секретарі Каліній П.О.

за участі третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Сергєєва Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгердівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Щукіна Людмила Сергіївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2025 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 12.05.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.06.2025 року.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 12.06.2025 року було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіну Людмилу Сергіївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

12.06.2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 адвоката Стецюка С.Б, подана в інтересах ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.06.2025 року заяву ОСОБА_3 , від імені якої діяв адвокат Стецюк С.Б., про забезпечення позову було задоволено. В якості забезпечення позову накладено арешт на домоволодіння, загальною площею - 144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0014, загальною площею - 0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, призначеному на 13.10.2025 року, від представника позивачки адвоката Стецюка С.Б. надійшла заява про відкладення розгляду справи на інший час.

У підготовче засідання, призначене судом на 12.11.2025 року, позивачка не з`явилась, своїх представників не направила, про причини неявки суд не повідомила. Про дату та час судового засідання позивачка та її представник повідомлені належним чином. Судом визнано причини неявки позивачки та її представника в судове засідання з неповажних причин.

У наступне підготовче засідання, призначене судом на 27.11.2025 року о 12 год. 45 хв., позивачка та її представник не з`явилися. Про дату та час судового засідання позивачка та її представник повідомлені належним чином. О 12 год. 40 хв. 27.11.2025 року на електронну адресу суду з електронної адреси, яка у матеріалах справи не зазначена як електронна адреса позивачки чи її представника, нібито від представника позивачки адвоката Стецюка С.Б. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання. Заява була направлена без електронного цифрового підпису, що не дає можливості встановити факт підписання заяви представником позивачки.

У наступне підготовче засідання, призначене судом на 17.12.2025 року, позивачка та її представник не з`явилися. Про дату та час судового засідання позивачка та її представник повідомлені належним чином. 04.12.2025 року на електронну адресу суду з електронної адреси, яка не зазначена у матеріалах справи як електронна адреса позивачки чи її представника, нібито від представника позивачки адвоката Стецюка С.Б. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання. Заява була направлена без електронного цифрового підпису, що не дає можливості встановити факт підписання заяви представником позивачки. Жодних доказів до зазначеної у заяві інформації надано не було.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Сергєєв Ю.В. в судовому засіданні 17.12.2025 року просив суд залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивачки та її представника без поважних причин.

У підготовче судове засідання 17.12.2025 року з`явилась третя особа ОСОБА_1 , яка заяву представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Сергєєва Ю.В. підтримала.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

За вказаних фактичних обставин суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно з приписами ст. 58 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 12 серпня 2022 року у справі №686/32906/19, системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Позивачка та представник позивачки були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка та її представник не з`явилися три рази поспіль у судові засідання, призначені судом на 12.11.2025 року, 27.11.2025 року та 17.12.2025 року, про причини своєї неявки суд належним чином не повідомили.

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив: «... саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

Як вказано у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі №711/7486/19 (провадження № 61-10183св21), процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду. Залишення заяви без розгляду не перешкоджає особі після усунення умов, що були підставою залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно.

Обізнаність позивачки та її представника про дати, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача було відомо про два останні судові засідання, однак до суду представник позивачки та позивачка не з`явилися і заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Суд критично оцінює заяви, які надійшли на електронну адресу суду від нібито представника позивачки адвоката Стецюка С.Б. щодо відкладення розгляду справи.

Як вказано у Постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №755/1549/22, суд, отримавши процесуальні документи в електронній формі, має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, а тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного. Оригіналом є саме документ в електронній формі, а його паперова форма відтворена на папері копія. Тож передусім суд має досліджувати на предмет підписання електронний документ, а не його паперову копію. Заяви адвоката Стецюка С.Б. надійшли в електронній формі, але не були підписані електронним цифровим підписом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №944/6062/23, 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, оскільки особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, зволікають з виконанням свого обов`язку.

Процесуальні наслідки, передбачені Цивільним процесуальним кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, який затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС), адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Отже, адвокат Стецюк С.Б., який діє в інтересах ОСОБА_3 , міг подати заяву: 1) у письмовій формі; 2) в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, оскільки він має зареєстрований Електронний кабінет в ЄСІТС.

Суд, встановивши, що позивачка та її представник були повідомлені належним чином про судові засідання, які були призначені на 12.11.2025 року, 27.11.2025 року та 17.12.2025 року, у судові засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали та, визнавши відсутність поважних обставин для відкладення розгляду справи, доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як зазначено у ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 46, 47, 55, 84, 158, 247, 257, 258, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгердівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Щукіна Людмила Сергіївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання договорів дарування недійсними - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті, ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.06.2025 року по справі № 521/4207/25 (провадження 2-з/521/115/25), а саме: скасувати арешт на домоволодіння, загальною площею - 144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0014, загальною площею - 0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роїк Д.Я.