Справа № 288/1514/25
Провадження № 2/288/763/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Поліщук Р. М.,

з участю секретаря судових засідань - Будревич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 25 вересня 2018 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 330222 на підставі якого відповідачу було надано грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання перед відповідачем та надало кредит у сумі 4000.00 гривень, в свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 16040.00 гривень, а саме: - 4000.00 гривень сума основного боргу; - 2160.00 гривень сума боргу за процентами; - 9880.00 гривень сума боргу за пенею та штрафами.

12 квітня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке в подальшому було перейменовано в товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» було укладено Договір факторингу № 1 та було відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 330222 від 25 вересня 2018 року та позивачем було нараховано суму збитків з урахуванням 3 % річних та інфляційні втрати, в зв`язку з чим сума заборгованості складає 20992.30 гривень.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 20992.30 гривень та понесені судові витрати.

Ухвалою від 04 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судові засідання 21 жовтня 2025 року, 18 листопада 2025 року та 16 грудня 2025 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.

Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року між товариством - товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та клієнтом ОСОБА_1 укладено Індивідуальну частину договору № 330222 про надання фінансового кредиту за умовами якого: - товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 4000.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом /п.1.1./; - сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: - 0.9 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328.50 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту /п.1.2./; - сукупна вартість кредиту складає 127.00 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 5080.00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: - проценти (відсотки) за користування кредитом 27.00 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 1080.00 грн. (у грошовому виразі) /п.1.3./; - строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів. /п.1.4./; - невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання фінансових кредитів товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись /п.1.7././а.с.71-74/

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. /п.3.1./. У разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування кредитом у розмірі 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. При цьому Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору /п.3.4./. У випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству: - пеню в розмірі 3% (три процента) від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 (дев`яносто) днів; - на 4 (четвертий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн.; - на 30 (тридцятий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн.; - на 90 (дев`яностий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн. /п.4.4./.

В Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 330222 від 25 вересня 2018 року, наведено графік розрахунків до договору про надання фінансового кредиту № 330222 від 25 вересня 2018 року, клієнт ОСОБА_1 : - дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів не пізніше 25 жовтня 2018 року; - сума кредиту 4000.00 гривень; - сума нарахованих процентів 1080.00 гривень; - разом до оплати 5080.00 гривень. /а.с.75/

Згідно довідки, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»: - позичальник ОСОБА_1 , дата укладення договору 25 вересня 2018 року, номер договору 330222, надана сума кредиту 4000.00 гривень, строк кредитування 30 днів. Договір зі сторони Позичальника було підписано електронним підписом, що створений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. який сформовано автоматично па стороні Товариства та направлено Позичальнику па номер мобільного телефону, повідомлений товариству: - сума кредиту 4000.00 гривень, стандартна процентна ставка в день 1.80 %, одноразовий ідентифікатор А807356, фінансовий номер , дата переказу коштів 25 вересня 2018. /а.с.23/

Відповідно до повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вер Фор Пей», направленого на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за вих.№ 5606-ВП від 22 травня 2025 року, між підприємствами укладено угоду на переказ коштів № ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року, щодо переказів з метою надання онлайн кредитів: - 250. 25.09.2018 на суму 4000 гривень, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 150465, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus- 720886. /а.с.31-48/

12 квітня 2018 року між фактором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та клієнтом товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладено Договір факторингу № 1 за умовами пункту 2.1 якого: - Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. /а.с.63-68/

Згідно Додаткової угоди № 12 до договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року, товариство обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та товариство з обмежено відповідальністю «Авентус Україна» домовились про наступне: - дана додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та діє до 01 квітня 2019 року. /а.с.49/

Відповідно до Реєстру прав вимог № 13 від 18 лютого 2019 року, на виконання Договору факторингу № 1, укладеного 12 квітня 2018 року підписано Реєстр прав вимог та на умовах Договору клієнт товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступає фактору товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Права вимоги до наступних Боржників: - 1352. ОСОБА_1 , номер договору 330222, РНОКПП: НОМЕР_2 , дата кредитного договору 25 вересня 2018 року, заборгованість по основному боргу 4000.00 гривень, заборгованість по відсоткам 2160.00 гривень, загальна заборгованість 6160.00 гривень. /а.с.19-22/

Наказом від 25 липня 2024 року № 55-к товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зміну назви, на виконання Протоколу № 1706 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» наказано перейменувати з 25 липня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». /а.с.76/

Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за вих.№ 4844/25-Е від 22 травня 2025 року, з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на платіжні карти клієнтів онлайн кредитів, право вимоги по яким було передано товариству з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (до зміни назви - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») згідно Договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року повідомлено наступне: - 250. Номер договору 330222, creditplus-720886, ІПН клієнта , ОСОБА_1 . /а.с.77-85/

Згідно довідки, виданої товариством з обмеженою відповідальністю. «Авентус Україна» за вих.№ 84/25-АГ від 03 квітня 20-25 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»), здійснило розрахунки за відступлені права вимоги до позичальників на підставі Договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року. /а.с.25/

Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за договором № 330222 від 25 вересня 2018 року, позичальник ОСОБА_1 за період з 25 вересня 2018 року по 18 лютого 2019 року: - основний борг 4000.00 гривень; - проценти: - знижена 1080.00 гривень, стандартна 2160.00 гривень; - штраф 500.00 гривень; - пеня - 9600.00 гривень; - загальна заборгованість 16040.00 гривень. /а.с.50-56/

Як вбачається з розрахунку заборгованості (станом на день відступлення прав вимоги), виданого товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»: - номер кредитного договору 330222, дата укладення кредитного договору 25 вересня 2018 року, дата укладення договору факторингу 12 квітня 2018 року, дата укладення додаткової угоди до договору факторингу 18 лютого 2019 року, сума боргу за тілом кредиту 4000.00 гривень, сума боргу за відсотками 2160.00 гривень, сума боргу за пенею та штрафами 9880.00 гривень, сума загальної заборгованості 16040.00 гривень. /а.с.24/

На виконання ухвали суду про витребування доказів, 08 грудня 2025 року товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» повідомлено, що грошові кошти за вказаною платіжною операцією, були перераховані на банківську картку НОМЕР_3 .

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Згідно частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до положень статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання, такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).

Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 16040.00 гривень, а саме: - 4000.00 гривень сума основного боргу; - 2160.00 гривень сума боргу за процентами; - 9880.00 гривень сума боргу за пенею та штрафами, при цьому право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16040.00 гривень.

Крім того, позивач в порядку визначеному частиною другою статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідача нараховані на суму боргу інфляційні втрати за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі - 3507.38 гривень та 3 % річних за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 1444.92 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 20992.30 гривень.

Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - договір № 33 про надання правової допомоги від 22 березня 2024 року, укладений між адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» (з 25 липня 2024 року назву змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс») /а.с.57-61/; - додаткову угоду до Договору № 33 про надання правової допомоги від 22 березня 2024 року, укладеного між адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» (з 25 липня 2024 року назву змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс») /а.с.26/; - детальний опис робіт, виконаних бюро /а.с.18/; - акт на підтвердження надання правничої правової) допомоги адвокатом від 12 серпня 2025 року про надання бюро правничої допомоги на суму 5000.00 гривень /а.с.15/.

В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Таким чином, позивачем доведено, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу при зверненні до суду в розмірі 5000.00 гривень, при цьому відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000.00 гривень підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути вказані витрати на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.30/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 514, 516, 610, 612, 626, 628, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8) заборгованість за кредитним договором № 330222 від 25 вересня 2018 року у загальному розмірі 20992.30 гривень, яка складається з: - суми заборгованості 16040.00 гривень; - суми інфляційних втрат 3507.38 гривень; - сума 3 % річних 1444.92 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000.00 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2422.40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Р. М. Поліщук