Справа № 646/7966/20
№ провадження 2/646/592/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Левченко В.О.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних, інфляційних збитків та відшкодування завданої матеріальної шкоди,

встановив :

Позовні вимоги. Аргументи сторін

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить:

-Стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 70'000 грн. на підставі ч.3 ст.651, ч.4 ст.653, п.3 ч.3 ст.212 ЦК України;

-Стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 10'000 грн. в якості нарахованих трьох відсотків річних та інфляційних збитків в порядку ст.625 ЦК України;

-Стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 20'000 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків.

Позов обґрунтовано тим, що 15.09.2017 сторони уклали договір підряду, за умовами якого відповідач (підрядник) зобов`язався за завданням позивачки (замовника) виконати ремонтні роботи у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . На виконання цього договору позивачка сплатила відповідачу 305'020,00 грн. Проте, під час укладення договору сторони не погодили проєктно-кошторисну документацію. Акти приймання-передачі виконаних робіт сторони не підписували. Проведені відповідачем у 2017-2018р.р. ремонті роботи у квартирі АДРЕСА_1 були виконані неякісно та на його особистий розсуд. У квартирах АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 комплексні ремонтні роботи не проводилися, тому позивачка уклала договори з іншими підрядниками. У січні 2018 року відповідач фактично відмовився від подальшого виконання договору та узгодження проєктно-кошторисної документації, що призвело до одностороннього розірвання договору. Навесні 2018 року відповідач склав акт виконаної роботи. Але позивачка відмовилася від договору у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов цього правочину та невиконанням ним своїх договірних зобов`язань. Отже, позивачка сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі більшому, ніж фактично було виконано робіт.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та доводи, якими він обґрунтований.

Крім того, позивачка за її згодою була допитана в якості свідка у судовому засіданні.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на те, що сторони договору підряду не узгодили проєктно-кошторисну документацію, тому наразі неможливо достеменно встановити, який саме обсяг ремонтних робіт був ними погоджений. Відповідач проводив ремонтні роботи за цим договором, а позивачка не надала доказів на підтвердження того, що вони були неналежної якості та не у погодженому сторонами обсязі. Крім того, з приводу цього договору підряду позивачка вже зверталася до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів, але обгрунтовувала його тим, що договір був неукладений у зв`язку з відсутністю домовленості сторін за усіма істотними умовами для такого виду правочинів. У справі №646/3269/18 суд відмовив позивачці у задоволенні вказаного позову.

Встановлені судом фактичні обставини та докази, які їх підтверджують

15.09.2017 позивачка (як замовник) та відповідач (як підрядник) уклали договір підряду, за умовами якого відповідач зобов`язався за завданням позивачки виконати роботи у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 відповідно до проєктно-кошторисної документації, а позивачка зобов`язалася прийняти та оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що обсяг, характер та вартість робіт визначаються робочими кресленнями та кошторисами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п.2.1 договору вартість усього комплексу робіт складає 380'093 грн. 00 коп. відповідно до наданого кошторису та договірної ціни, яка передбачена у додатку №1 до договору. Сума разом зі знижкою 7% становить 353'486 грн. 50 коп.

Положеннями пункту 2.3 договору визначено, що оплата замовником виконаних робіт виконується поетапно не пізніше 5 днів після підписання сторонами акту приймання-передачи окремого етапу виконаних робіт.

Замовник повинен сплатити аванс у розмірі 20% від суми, яка зазначена у п.2.1 договору.

Сторони обумовили строк виконання робіт - протягом 120 робочих днів із дня сплати авансу замовником (пункт 3.1 договору)

Відповідно до положень п.4.1 та п.4.2 договору приймання виконаних підрядником етапів робіт виконується представником замовника у 3-денний строк з моменту пред`явлення роботи до передачі; по закінченню виконання роботи в цілому сторони підписують акт приймання-передачі всього об`єму виконаних робіт.

Окрім копії вищевказаного договору факт укладення цього правочину підтверджено рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.11.2021 у справі №646/3269/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Так, у 2018 році ОСОБА_3 звернулася з позовом, яким просила стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у загальному розмірі 337 260,40 грн. (у тому числі 18'057,02 грн. - проценти за користування безпідставно набутими відповідачем грошовими коштами станом та 14'183,38 грн - інфляційні витрати)посилаючись на те, що вищевказаний договір підряду від 15 вересня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не був укладений у зв`язку з тим, що вони не погодили істотних умов договорів даного типу, жодного разу не підписувався акт прийому-передачі виконаних робіт, і станом на січень 2018 року ремонт вказаних квартир не був завершений. Тому позивач. В свою чергу, у зустрічному позові ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором підряду 48 466, 50 грн., посилаючись на те, що на підставі вищезазначеного договору він виконав ремонтні роботи у квартирах АДРЕСА_5 на загальну суму 353 486, 50 грн. ОСОБА_3 сплатила чотирма частинами загальну суму 305 020, 00 грн.

Вищевказаним судовим рішення від 30.11.2021 також встановлено наступні обставини:

-ОСОБА_4 зобов`язався виконати певний перелік ремонтних та монтажних робіт у трьох квартирах ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ) та відповідного переобладнання, а саме, здійснення стяжки підлоги, стін та стелі, обштукатурювання, облаштування електрики, сантехніки та водовідведення, монтаж перегородок тощо;

-на виконання умов вищевказаного договору підряду ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 305020,00 грн. без складання акту прийому здачі окремого етапу виконаних робіт, у тому числі: аванс у сумі 76020,00 грн., а в подальшому, відповідно до наданих ОСОБА_4 рахунків як оплату виконаних робіт 17.10.2017 62000,00 грн., 24.10.2017 118000,00 грн., 30.01.2018 - 49000, 00 грн. «за проведені роботи за завершенням будівництва в квартирах АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_7 »;

-ОСОБА_4 провів певний обсяг електромонтажних робіт, монтаж труб водопостачання та водовідведення, монтаж сантехніки, штукатурні та інші роботи, об`єм, якість та вартість яких не влаштовує ОСОБА_3 ;

-на виконання умов договору позивачем ОСОБА_3 було сплачено відповідачу ОСОБА_4 305'020, 00 грн., що підтверджується копіями розписок від 15.09.2017 на суму 76 020, 00 грн. у якості авансу, від 17.10.2017 на суму 62 000, 00 грн., від 24.10.2017 на суму 118 000, 00 грн., від 30.01.2018 на суму 49000,00 грн.

У справі, що розглядається, позивачка, допитана в якості свідка за її згодою, у судовому засіданні пояснила, що на підставі укладеного з відповідачем договору на ремонт трьох квартир по АДРЕСА_8 вона йому сплатила 100'000 грн. В подальшому її донька сплатила йому за цим договором 49'000 грн. Але обсяг та якість виконаних відповідачем робіт були неналежними. У квартирі АДРЕСА_1 він зробив стяжку підлоги та часткову штукатурки у коридорі, а також якісь роботи з гідроізоляції. У квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 він виконав роботи зі штукатурки та частину сантехнічних робіт, але у зв`язку з їх неналежною якістю вони були перероблені іншими підрядниками. Коли відповідач припинив виходити на зв`язок з нею, вона була змушена звернутися до поліції.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є донькою позивачки. У зв`язку з потребою у ремонті квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у будинку АДРЕСА_9 вона знайшла в мережі Інтернет відповідача як підрядника ремонтних робіт. Одразу після укладення договору підряду 15.09.2017 йому було виплачено авансом 76'020 грн. Відповідач повинен був зробити, зокрема, стяжку, штукатурку, а також електро-технічні та сантехнічні роботи. Відповідач пообіцяв скласти проєктно-кошторисну документацію та дизайн-проєкт до договору. Але не зробив цього. Її мати не контролювала хід ремонтних робіт, а періодично виплачувала відповідачу гроші за договором підряду на його вимогу та відповідно до виставлених ним рахунків, в яких не було вказано конкретні роботи. Через деяких час у позивачки виникли сумніви у добросовісному виконанні відповідачем своїх договірних зобов`язань. Коли вона перевірила стан квартир, то з`ясувала, що у квартирі АДРЕСА_1 роботи були проведені неякісно, у квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 майже нічого не було виконано. У січні 2018 року відповідач сказав їм купити 45 мішків цементу та 150 мішків піску для ремонту у квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . Коли вони це придбали, відповідач відмовився продовжувати ремонтні роботи та припинив відповідати на телефонні дзвінки. Тому 15.02.2018 та 17.03.2018 позивачка уклала договір з іншими підрядниками. У рахунках на ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 відповідач зазначив суму 123'155 грн, хоча фактично виконав робіт на суму 42'239 грн., що на 80'915 грн. менше від заявленої ним суми.

Релевантне законодавство

Статтею 509 ЦК України надано визначення зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, однією з таких підстав, є договір (п.1 ч.2 ст.11 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України з міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст.651 ЦК).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст.651 ЦК).

Правові наслідки зміни або розірвання договору передбачені статтею 653 ЦК України: у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Одним з видів договорів є договір підряду, правовідносини з приводу якого врегульовані главою 61 ЦК України.

Так, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.1 та ч.2 ст.837 ЦК)

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч.1-3 ст.843 ЦК).

Відповідно до норм статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст.846 ЦК).

Права замовника під час виконання роботи передбачені ст.849 ЦК України: з амовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст.853 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст.853 ЦК замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі та

кі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (ч.3 ст.853 ЦК).

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну( ч.4 ст.853 ЦК).

Порядок оплати роботи встановлений положеннями статті 854 ЦК України: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Правила щодо якості роботи визначені статтею 857 ЦК: робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Статтею 858 ЦК передбачено відповідальність підрядника за неналежну якість роботи

Так, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (ч.1 ст.857 ЦК).

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе (ч.2 ст.857 ЦК).

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ч.3 ст.857 ЦК).

Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника (ч.4 ст.857 ЦК).

Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості (ч.5 ст.857 ЦК).

Положення статті 1212 ЦК України встановлюють загальні правила про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави

Так, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК).

Згідно з ч.3 ст.1212 ЦК положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Релевантна практика Верховного Суду

Верховний Суд у постанові від 07.04.2025 у справі № 751/2085/24 дійшов наступного висновку: якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тому обсязі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом договір розірвано, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України.

При цьому Верховний суд зазначив, що відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року в справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року в справі № 320/5877/17, від 14 грудня 2021 року в справі № 643/21744/19, від 07 лютого 2024 року в справі № 910/3831/22 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.02.2024 у справі 910/3831/22 виснувала, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому. Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала. Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Мотиви, з яких виходить суд

Позивачкою не доведено, в якому конкретно обсязі та за якими конкретно ремонтними роботами відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань.

Копія рахунку 2, в якому зазначено перелік ремонтних робіт на суму 43'682,92 грн., не є проєктно-кошторисною документацією, оскільки підписана лише відповідачем та не містить підпису позивачки.

Також не є проєктно-кошторисною документацією копії рахунку 3, в якому зазначено перелік ремонтних робіт на суму 151'601,02 грн. (зі знижкою 7% - 146'395,8 грн.) , та перелік ремонтних робіт на суму 85'922,04 грн. (зі знижкою 7% - 83'201,12 грн.), оскільки вони не підписані сторонами.

З наданих позивачкою копій планів розстановки санттехприборів, демонтажу та возведення перегороджень та обмірювального плану, які розроблені відповідачем 20.10.2017 та містять його підпис, не можливо достовірно встановити, до якої з трьох квартир, які є об`єктами ремонтних робіт за договором підряду від 15.09.2017, вони відносяться.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази погодження цих планів позивачкою.

З наданих фотографій неможливо встановити, які саме роботи, у якому обсязі та якої якості були виконані та чи відповідають вони умовам належної якості, які вимагаються від певних видів робіт.

Суду не надано доказів на підтвердження неналежної якості ремонтних робіт, які були проведені відповідачем за договором підряду.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження факту розірвання договору підряду сторонами в порядку, який передбачений статтею 651 ЦК України.

Позивачкою не надано доказів згоди відповідача на розірвання договору, його відмови від договору.

Що стосується доводів позивачки про те, що вона відмовилася від договору у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов цього правочину та невиконанням ним своїх договірних зобов`язань, то вони є помилковими.

Так, розірвання договору на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною можливе на підставі відповідного рішення суду.

В матеріалах справи, що розглядається, міститься копія заяви представника позивачки адвоката Максимова М.І. від 23.12.2020 на ім`я відповідача про відмову позивачки від договору підряду з вимогою про проведення оцінки вартості здійснених будівельних робіт.

Проте, доказів отримання відповідачем цієї заяви суду не надано.

Копія фіскального чеку від 24.12.2020 відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» не є таким доказом, оскільки не свідчить про те, що у цьому поштовому відправленні знаходилася саме вищевказана заява.

При цьому навіть за умови отримання відповідачем такої заяви договір не може вважатися розірваним в односторонньому порядку з підстав, які наведені вище.

За недоведеності конкретного переліку та обсягу ремонтних робіт за договором підряду надані позивачкою копії договорів, чеків та видаткових накладних на придбання нею та віконних та дверних конструкції, будівельних матеріалів та предметів фурнітури, встановлення натяжної стелі (у період з лютого 2018 року по лютий 2019 року) не доводять факту порушення відповідачем умов цього договору.

З тих самих причин не є доказами отримання відповідачем без достатньої правової підстави грошових коштів позивачки і факт проведення ремонтних робіт у квартирах АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 на підставі договорів підряду на ремонт квартир, які були укладені між позивачкою та іншими підрядниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 15.02.2018 та 17.03.2018 відповідно.

Отже, позивачкою не доведено і факту спричинення їй збитків відповідачем у розмірі 20'000 грн.

Висновки за результатами розгляду справи

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки під час розгляду справи позивачкою не були доведені обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх позовних вимог, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,5,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних, інфляційних збитків та відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_10 ;

відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_11 .

Повний текст рішення складено 18.12.2025

Суддя І.С. Блага