Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9596/25
Номер провадження2/711/4119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник за довіреністю Рассказов Даніїл Ігорович, звернулося до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 33200 грн та судові витрати (вхідний №40983, а.с.1-8).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28.01.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 28.01.2025-100002377, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн строком на 217 днів.

Також, відповідно до умов кредитного договору, дата повернення (виплати) кредиту - 01.09.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.

Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84% (денна процентна ставка) = (18200 / 10000)/ 217 х 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Крім того, позивач у мотивувальній частині позову зазначає, що відповідно до умов кредитного договору від 28.01.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем ОСОБА_1 28.01.2025 отримано кредитні кошти в розмірі 10000 грн.

Отже, позивач підсумовує, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. У свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 33200 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн, по процентам в розмірі 15500 грн, по комісіям в розмірі 2700 грн та по неустойці в розмірі 5000 грн, що призводить до порушення прав та інтересів позивача.

Щодо механізму укладення кредитного договору, то позивач у позові зазначає, що відповідачем як позичальником 28.01.2025 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 10000 грн, а отже, позивач констатує, що відповідачем як позичальником акцептовано умови кредитного договору. У цьому контексті позивач звертає увагу суду, що позичальником ОСОБА_1 , під час укладення кредитного договору № 28.01.2025-100002377, пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України.

З огляду на викладене ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 28.01.2025-100002377 від 28.01.202% у розмірі 33200 грн, а також судові витрати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 18 листопада 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.30-31).

25 жовтня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», подано відзив на позовну заяву, у прохальній частині якого відповідач просить суд прийняти відзив до розгляду, слухати справу без її присутності, визнати законною лише частину боргу, що складається з тіла кредиту, самостійно визначити розмір тіла кредиту та відсотків у межах строку дії договору; відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків після прострочення, пені, штрафів та інших нарахувань; врахувати матеріальне становище відповідача, спричинене хворобою матері, її інвалідністю, проведеною операцією та необхідністю подальшого лікування; у разі часткового задоволення позову надати розстрочку або відстрочку виконання рішення суду (вхідний №42881/25, а.с.37-39).

Відзив на позовну заяву обгрунтований тим, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору з ТОВ «Споживчий центр» та отримання кредитних коштів проте вважає, що заявлена до стягнення позивачем сума є завищеною і частково незаконною. Відповідач визнає лише тіло кредиту та відсотки за користування коштами в межах строку дії договору, однак заперечує проти стягнення відсотків після прострочення, а також усіх штрафів, пені та додаткових нарахувань, які перевищують допустимі межі, визначені законом.

Також у відзиві відповідач зазначає, що після укладення кредитного договору у неї настали тяжкі життєві обставини, які істотно вплинули на можливість своєчасного виконання зобов`язань. Її мати є інвалідом III групи, наразі проходить повторну МСЕК для встановлення II групи, має онкологічне захворювання та нещодавно перенесла складну і дороговартісну операцію на серці із заміною клапана. Для її проведення відповідач відкривала публічний збір коштів, і зараз продовжує збирати гроші на подальше лікування, реабілітацію та медикаменти. Вона є єдиною особою, яка забезпечує догляд і фінансову підтримку матері, що суттєво вплинуло на її матеріальне становище.

З огляду на викладене, відповідач просить врахувати її реальне фінансове становище як пом`якшувальну обставину та застосувати положення статті 551 ЦК України, звільнивши відповідача від сплати штрафів і пені та зменшивши суму вимог до тіла кредиту та законних відсотків у межах строку дії договору.

29 жовтня 2025 року позивач ТОВ «Споживчий центр» направило до суду відповідь на відзив, у прохальній частині якої просить суд позовні вимоги задовольнити.

Заперечення проти відзиву на позов позивач обгрунтовує тим, що TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 28.01.2025-100002377 в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Щодо процентів за кредитним договором, то відповідач правомірність їх нарахування обгрунтовує положеннями ст.1054 ЦК України, а також правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, згідно якого користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору; припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Також позивач у відповіді на відзив звертає увагу суду на те, що відповідач своїм підписом у договорі підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Щодо нарахування неустойки, то позивач у відповіді на відзив акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

З огляду на викладене, позивач у відповіді на відзив робить висновок, що оскільки кредитний договір відповідачем був укладений 28.01.2025, тобто після набуття чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як Закон України "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування (а.с.55-62).

Також 30.10.2025 відповідачем ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», подані додаткові пояснення у справі, у яких відповідач наводить заперечення щодо обставин, викладених позивачем у відповіді на відзив, підсумовуючи просить врахувати дані заперечення при розгляді справи; визнати недоведеною заявлену позивачем суму у випадку відсутності доказів видачі коштів; виключити з розрахунку позивача нарахування відсотків, здійснені після закінчення строку дії кредитного договору; зменшити розмір неустойки (штрафів, пені) відповідно до ст. 551 ЦК України; стягнути з відповідача лише тіло кредиту та законні відсотки у межах строку користування коштами; врахувати складне матеріальне становище відповідача, пов`язане з хворобою матері; розглядати справу без присутності відповідача.

Судове засідання, що було призначено о 14 год 10 хв 18.11.2025, не відбулося з підстав зайнятості головуючого в розгляді іншої цивільної справи №707/1957/25 про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с.85). Розгляд справи відкладений до 13 год 00 хв 19 грудня 2025 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і ОСОБА_2 як його представника, що були отримані цими учасниками справи 23.11.2025 (а.с.86 зворот, 88 зворот). Водночас представник позивача ОСОБА_2 , у п.3 прохальної частини позовної заяви, зазначив, що розгляд слід справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує (а.с.7 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 19 грудня 2025 року о 13 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання з огляду на таке.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 має зареєстрований кабінет у підсистемі «Електронний суд» у зв`язку з чим судова повістка про виклик направлялася судом в електронній формі саме до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 та отримана нею 23 листопада 2025 року о 08 год 01 хв 03 сек (а.с.87 зворот).

Пунктом 2 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

З огляду на те, що саме 23 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 отримала судову повістку про виклик до суду в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд», тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату (19 грудня 2025 року), час (13 год 00 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про день, час та місце проведення розгляду справи.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції як представника позивача, так і відповідача, що висловлені письмово, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 28 січня 2025 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е576 підписала Пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) №28.01.2025-100002377 (далі Пропозиція, а.с.16-19).

Відповідно до п.2.1 Пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п.2.2 Пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1 дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; 2.2.2 заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; 2.2.3 відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідно до п.3.1 Пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (ї) (якщо комісія (ї) встановлена (і) договором).

Згідно п.3.3 Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.4.1 Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 .

Згідно п.4.4 Пропозиції, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісія(ї) (у випадку її встановлення договором) нараховується у порядку, встановленому договором. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит. У разі дострокового повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує кредитодавцю кроценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового повернення кредиту комісія за надання (якщо вона встановлена договором) (або її несплачена частина), яка нарахована, але не сплачена козичальником, сплачується ним у день дострокового повернення кредиту. У разі дострокового повернення кредиту комісія за обслуговування (якщо вона встановлена договором) (або її несплачена частина), яка нарахована (включаючи нараховану комісію за всі чергові періоди, передуючі дню дострокового повернення, та за поточний черговий період, у якому відбувається дострокове повернення), але не сплачена позичальником, сплачується ним у день дострокового повернення кредиту. За домовленістю сторін при сплаті у рівному та/або більшому та/або меншому розмірі чергового платежу раніше дати платежу, зазначеної у графіку платежів (дострокова сплата), позичальник звільняється від обов`язку сплатити відповідний черговий платіж (або його сплачену частину) у дату, зазначену в графіку платежів. При цьому достроково сплачений платіж з суми кредиту у складі цього раніше сплаченого чергового платежу (якщо він наявний у складі цього чергового платежу) зараховується у день його фактичної сплати, а достроково сплачені проценти та комісію(ії) (якщо комісія(ії) встановлена(і) договором) (або їх частину) у складі цього раніше сплаченого чергового платежу позичальник доручає кредитодавцю зарахувати в рахунок виконання зобов`язань зі сплати процентів та комісії(ій) (або їх частини) в дату платежу, вказану у графіку платежів, а за наявності залишку коштів в дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п.7.6 Пропозиції, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором, кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом.

Згідно п.9.1 Пропозиції, у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка, згідно п.7.6 кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 ЦК України, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.10.1 Пропозиції, цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодацем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовом ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року.

Також, 28 січня 2025 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е576 підписала Заявку кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) (а.с.19-20).

У вказаній Заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником ОСОБА_1 ; реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: НОМЕР_1 . Відповідно до умов кредитного договору № 28.01.2025-100002377 від 28 січня 2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 28/01/2025; 2. Сума кредиту: 10000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту 01.09.2025; 5. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. 6. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 9. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. 10. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір. 11. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. 12. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84% (денна процентна ставка) = (18200 / 10000)/ 217 ? 100%. 13. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 16. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 2526,92% . Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 28200 грн. 00 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 18200 грн. 0 коп. 17. Неустойка: 150 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 18. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 547,5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом

Крім того, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем ОСОБА_1 28 січня 2025 року о 18 год 35 хв підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е576 Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) та Інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , яке є Додатком до кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28 січня 2025 року (а.с.20-22).

Відповідно до картки субконто за період з 28.01.2025 до 27.10.2025, що долучена позивачем до відповіді на відзив, суд встановив, що 28.01.2025 о 18 год 36 хв 25 сек на картку ОСОБА_1 було перераховано 10000 грн, призначення платежу: 28.01.2025-100002377, що відповідає номеру кредитного договору, який був укладений між сторонами (а.с.68-80).

Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.01.2025-100002377 від 28.01.2025 суд встановив, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем щодо виконання означеного кредитного договору складає 33200 грн, з яких: 10000 грн основний борг; 15500 грн проценти; 1080 грн комісія за обслуговування, 900 грн комісія за надання кредиту, та 5000 грн неустойка (а.с.9).

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).

Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, із досліджених безпосередньо в судовому засіданні Пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) №28.01.2025-100002377 від 28.01.2025, Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025, що в сукупності складають кредитний договір № 28.01.2025-100002377 від 28.01.2025 (далі Кредитний договір), суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: Е576.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надала суду жодних доказів як неотримання нею в кредит від ТОВ «Споживчий центр» грошових коштів у сумі 10000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов означеного кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором кредитодавцю ТОВ «Споживчий центр», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 10000 грн в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.

Також у відзиві на позов відповідач не заперечувала той юридичний факт, що кредитні кошти в межах Кредитного договору вона отримувала (абз.1 стр.2 відзиву, а.с.38).

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором кредитодавцю ТОВ «Споживчий центр», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 10000 грн в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.

Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 15500 грн, то суд зазначає наступне.

Зі змісту п.1,2,3,4, та 7 Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.1,2,3,4,6 та 7 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 суд встановив, що: 1) дата надання/видачі кредиту 28/01/2025; 2) сума кредиту 10000 гривень 00 копійок; 3) строк, на який надається кредит 217 днів з дати його надання; 4) дата повернення (виплати) кредиту 01.09.2025; 6) Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7) Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, встановив, що їх розмір визначений правильно.

Суд, проаналізувавши п.6,7 Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.6,7 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025, дійшов висновку, що його сторони обумовили те, що позичальник ОСОБА_1 у період перших 3 чергових періодів сплати суми кредиту, тобто з 28.01.2025 до 30.04.2025 (п.14 Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025), сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 1%/день, а починаючи з четвертого чергового періоду і до закінчення строку кредитування, тобто з 01.05.2025 до 01.09.2025, мала сплачувати кредитодавцю відсотки за користування кредитом щодня в розмірі 0,5% від суми кредиту.

Таким чином, розмір відсотків за період кредитування протягом перших трьох чергових періодів (з 28.01.2025 до 30.04.2025 п.1,3,6,14 Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.1,3,6,14 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025, є наступним:

за період з 28.01.2025 до 30.04.2025 включно 9300 грн: 10000 грн х 0,01 = 100 грн (розмір відсотків за 1 день користування кредитом); 100 грн х 93 дні (кількість днів між 28.01.2025 до 30.04.2025) = 9300 грн.

Водночас розмір відсотків за період кредитування протягом чергових періодів, що настають після перших трьох чергових періодів (з 01.05.2025 до 01.09.2025 п.1,3,7,14 Заявки кредитного договору № 28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.1,3,7,14 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025, є наступним:

за період з 01.05.2025 до 01.09.2025 включно 6200 грн: 10000 грн х 0,005 = 50 грн (розмір відсотків за 1 день користування кредитом); 50 грн х 124 дні (кількість днів між 01.05.2025 до 01.09.2025) = 6200 грн.

Таким чином, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем на користь позивача за весь строк користування кредитним коштами, що обумовлений сторонами в Кредитному договорі (217 днів), складає 15500 грн (9300 грн + 6200 грн).

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 15500 грн в рахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період кредитування є обгрунтованою і вмотивованою, а відповідно такою, що підлягає до задоволення.

Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених нею коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.

Також суд звертає увагу учасників справи, що ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до пункту 17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі - 1%.

Оскільки ТОВ «Споживчий центр» здійснювало нарахування позичальнику відсотків за користування кредитними коштами з призми максимальної відсоткової ставки 1%/день, тому позивач у повній мірі дотримався Закону України «Про споживче кредитування».

Водночас суд відхиляє обгрунтування відповідача щодо підстав заперечень проти позовної вимоги позивача в частині розміру відсотків з призми необхідності застосування до спірних правовідносин положень 551 ЦК України, оскільки означеною нормою матеріального права регулюються правовідносини, предметом яких є неустойка.

Також суд відхиляє твердження відповідача, викладене у відзиві на позов, щодо відсутності правових підстав для нарахування та стягнення відсотків, що нараховані позивачем за межами строку дії Кредитного договору, оскільки, як встановлено судом, 15500 грн кредитодавцем нараховані позичальнику виключно в межах строку дії означеного правочину, тобто за період з 28.01.2025 до 01.09.2025.

Також суд дійшов висновку про помилковість тверджень відповідача щодо зменшення (відмови) у стягненні розміру відсотків за користування кредитом з призми тяжких життєвих обставин відповідача, оскільки означена обставина не обумовлені сторонами у Кредитному договорі як така, що є підставою для або зменшення розміру відсотків, або їх не нарахування в цілому. У цьому контексті суд звертає увагу відповідача, що означені цим учасником справи обгрунтування щодо зменшення та/або відмови у стягненні розміру відсотків, також не обумовлені ані положеннями ЦК України, ані Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заперечення відповідача проти позовної вимоги про стягнення розміру відсотків не грунтуються ані на умовах Кредитного договору, ані на положеннях як ЦК України, так і Закону України «Про споживче кредитування», а тому розмір відсотків позивачем нарахований відповідачу у відповідності до умов Кредитного договору, який відповідач уклала без будь-яких застережень шляхом підписання цього правочину одноразовим ідентифікатором Е576.

Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту в розмірі 900 грн та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1800 грн, то суд зазначає про таке.

Пунктами 8, 9 Заявки кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.8,9 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 сторони Кредитного договору обумовили, що комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.

Водночас п.3.1 Пропозиції передбачено, що позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (ї) (якщо комісія (ї) встановлена (і) договором).

Отже, підписанням Кредитного договору без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.

Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі, в контексті сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості та комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Кредитного договору дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін цього правочину зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язана повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісіями, в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти та комісії як за обслуговування кредитної заборгованості, так і за надання кредиту.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості та комісії за надання кредиту; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу комісії за обслуговування кредитної заборгованості та комісії за надання кредиту; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.

Отже, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1800 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 900 грн.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що сума несплаченої відповідачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1800 грн (900 грн х 2 чергові періоди) та 900 грн комісії пов`язаної з наданням кредиту.

Крім того, відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо сплати нею позивачу комісії як за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1800 грн, так і за надання кредиту в розмірі 900 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 1800 грн в рахунок заборгованості зі сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості та 900 грн у рахунок заборгованості зі сплати комісії пов`язаної з наданням кредиту, підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 5000 грн, то суд зазначає про таке.

Пунктом 17 Заявки кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 та п.17 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №28.01.2025-100002377 (кредитної лінії) від 28.01.2025 сторони Кредитного договору обумовили, що неустойка становить 150 гривень 00 копійок, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);

3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.

Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у розмірі 150 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.

Водночас суд дійшов висновку про помилковість твердження позивача, що викладене як у позовній заяві (стр.6-8, а.с.3 зворот - 4), так і у відповіді на відзив (стр.4-5, а.с.58-59 зворот), в частині правових підстав для стягнення із відповідача розміру неустойки, а саме: з призми положень п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», з огляду на таке.

Станом на день укладення між сторонами Кредитного договору п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» був викладений у такій редакції: «У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».

Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

У п.75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) зроблено правовий висновок, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а не п.6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 5000 грн слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду про що відповідачем заявлено у прохальній частині відзиву на позовну заяву, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з вимогами ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання судового рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 (провадження №61-40258ав18).

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у п.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 9901/598/19 (провадження № 11-440заі20), який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Згідно змісту відзиву на позовну заяву, клопотання про розстрочення (відстрочення) сплати заборгованості за Кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 обгрунтовує тяжкими життєвими обставинами, а саме: мати відповідача є інвалідом III групи, наразі проходить повторну МСЕК для встановлення II групи, має онкологічне захворювання та нещодавно перенесла складну і дороговартісну операцію на серці із заміною клапана; для її проведення відповідач відкривала публічний збір коштів, і зараз продовжує збирати гроші на подальше лікування, реабілітацію та медикаменти; відповідач є єдиною особою, яка забезпечує догляд і фінансову підтримку матері, що суттєво вплинуло на її матеріальне становище.

Водночас процесуальний закон пов`язує можливість відстрочення або розстрочення виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Отже, можливість розстрочення (відстрочення) виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому, рішення про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

У той же час, відповідачем ОСОБА_1 не надано до суду доказів, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що суперечить ст. 435 ЦПК України. Відповідач належним чином не обґрунтувала підстави для розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження як родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , так і факту перебування останньої на її утриманні, сплати саме позивачем вартості операційного втручання, а також і скрутного матеріального становища та незадовільного стану здоров`я відповідача, тощо.

За вказаних підстав, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду, слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Водночас суд звертає увагу відповідача ОСОБА_1 , що вона не позбавлена процесуального права на звернення до суду, який ухвалив судове рішення, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення з наданням доказів існування обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, зокрема скрутного матеріального становища, незадовільного стану здоров`я, тощо.

Що стосується прохання позивача, викладеного у п.2 прохальної частини позовної заяви від 14.10.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.

Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №СЦ00045866 від 10.10.2025 (а.с.23).

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №28.01.2025-100002377 від 28.01.2025 обгрунтованими і задовольнив їх на суму 28 200 грн (10000 грн заборгованості за тілом кредиту, 15500 грн заборгованість за відсотками, та 2700 грн за комісіями), що складає 84,94% від ціни позову (28200 грн / 33200 грн), тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 057,59 грн, тобто 84,94% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2422,40 х 0,8494).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково в розмірі 28200 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 15500 грн сума заборгованості за відсотками, 2700 грн заборгованості зі сплати комісій. Крім того, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2057,59 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 527, 530, 549, 550, 599, 610, 626-628, 634, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 244, 247, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №28.01.2025-100002377 від 28 січня 2025 року в розмірі 28 200 (двадцять вісім тисяч двісті) гривень, з яких: 10000 (десять тисяч) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 15 500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень сума заборгованості за процентами, 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, та 900 (дев`ятсот) гривень заборгованість за комісією, пов`язаної з наданням кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2057 (дві тисячі п`ятдесять сім) гривень 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 19 грудня 2025 року.

Сторони в справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПУО: 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко