печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8142/25-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т. В., при секретарі - Погребняка В. Д., представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Кравець Т. П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «УБК-Сервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань за послугу з постачання гарячої води та послугу з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань за послугу з постачання гарячої води та послугу з постачання теплової енергії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 власник квартири АДРЕСА_1 (далі Квартира) що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №270680471. Вважає, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі Відповідач), неправомірно та в порушення вимог чинного законодавства України та Договору нараховує Позивачу заборгованість за послугу із централізованого опалення та гарячого водопостачання. Під час набуття Позивачем права власності на Квартиру, остання перебувала і перебуває у первісному стані після передачі її від забудовника інвестору. Так, Квартира станом на дату звернення до суду перебуває без ремонту після будівництва багатоквартирного будинку та зведення його в експлуатацію, а також не підключена до внутрішньо будинкової системи постачання гарячої води та централізованого опалення. Окрім цього у Квартирі відсутні точки розподілу постачання централізованого опалення та постачання гарячої води, а засоби (прилади) вимірювальної техніки вузлів обліку гарячої води та централізованого опалення перебувають з заводськими показниками, опломбовані, що підтверджуєтеся протоколом огляду. Більше того, товариство з обмеженою відповідальністю "УБК-Сервіс" (код ЄДРПОУ - 35076047) здійснювало обслуговування та управління багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 по 2021 рік включно. Також, щороку уповноважена особа ТОВ «УБК-Сервіс» фіксувала факт не підключення квартири до точок розподілу постачання централізованого опалення та постачання гарячої води та надавала Позивачу довідки. Також, 05.10.2021 року інженер СП «ЕНЕРГОЗБУТ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» районного відділення збуту № 1, в присутності представника ТОВ «УБК-Сервіс» та Позивача провели обстеження Квартири та встановили: "В поверхневому розподільчому вузлі є видимий розрив трубопроводу опалення. На відводі подавального трубопроводу встановлений кульовий кран та опломбований пломбою С33899975. В трубопроводі ГВП (гаряче водопостачання) є видимий розрив. На відводі стояка ГВП встановлений кульовий кран, який закритий.", що зафіксовано актом обстеження №21 (копія додається; оригінал знаходиться у Позивача). Протягом усього часу Квартира Позивачем не використовувалась, в ній ніхто і ніколи не проживав і не розпочинав ремонтні роботи, тому дана квартира не опалювалася та не опалюється наразі. Так, з 01.05.2018 відповідно до Рішення КМДА від 24.04.2018 № 517/4581 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води повинно надавати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі Договору, який опублікований в газеті "Хрещатик" від 28.03.2018. Разом із тим, пропри не підключення Квартири до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води будинку, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» нараховує Позивачу плату за послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання, які фактично не надавались. Солом`янський районний суд м. Києва у справі № 760/30856/21 заочним Рішенням від 22.08.2022 задовольнив позов Комунального підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, 08.12.2022 за результатами перегляду заочного рішення, Рішенням у справі № 760/30856/21 Солом`янський районний суд м. Києва в позові Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» відмовив. У своєму Рішенні Суд посилався на встановлені документами обставини, а саме: балансоутримувачем будинку підтверджується, що в опалювальних сезонах 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020- 2021 квартира АДРЕСА_1 не опалювалася і не була підключена до будинкової системи опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до акту обстеження № 21 від 05 жовтня 2021 року, складеного інженером СП «ЕНЕРГОЗБУТ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» районного відділення збуту № 1, відводи закриті металевими заглушками, у поверховому розподільчому щитку є видимий розрив трубопроводів опалення та трубопроводів гарячого водопостачання, наявні закриті крани, які опломбовано. В акті зазначено, що квартира знаходиться в стані ремонт після будівництва, у квартирі відсутнє сантехнічне обладнання, автономних систем опалення та гарячого водопостачання немає. 19.10.2023 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоненрго» РВЗ№ 1 провели обстеження та демонтували заводські пломби для встановлення лічильників тепла (копія додається). 20.10.2023 ТОВ «Еталон-АСП» здійснило повірку засобу вимірювальної техніки та склали акт технічної можливості встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії. 31.10.2023 встановлено пломби №С74249792 та С74249793 на лічильники (копія додається). Станом на 01.02.2025 Відповідачем нарахована позивачу заборгованість за послугу із централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому, позивач із нарахованою заборгованістю не погоджується у зв`язку із фактичним не споживанням послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання. Так згідно рахунку-повідомлення станом на 01.10.2024 за ГВ (ГВП) та ТЕ (ЦО) при обсягу споживання 0, відповідач нараховує заборгованість у розмірі 10.76 грн. та 44 729.97 грн. відповідно. Позивач зверталась до Комунального концерну "Центр комунального сервісу" з заявами про встановлення відсутності заборгованості та корегування нарахувань за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, проте Позивачу не було надано письмову відповідь. Позивач вважає відмову у здійсненні корегувань неправомірною, оскільки Позивач не може відмовитись (відключитись) від даних послуг, тому що вони ніколи не підключались, і як похідна - Позивач не є споживачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка нібито надавалась Відповідачем. 28 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва відкрив провадження у вказаній цивільній справі, призначено за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. 01.04.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача Кравець Т. П. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки не відомі, належним чином повідомлений. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень відповідача та відсутності пояснень третіх осіб, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником за квартири АДРЕСА_1 . Позивачу нарахована заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з централізованого опалення постачання гарячої води/постачання гарячої води станом на 01.10.2024 за ГВ (ГВП) та ТЕ (ЦО) при обсягу споживання 0, у розмірі 10.76 грн. та 44 729.97 грн. відповідно. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Фактичне надання таких послуг підтверджується актами виконаних робіт. З огляду на вищенаведені норми Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 03.10.2013. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, від 04.07.2018 у справі № 904/7183/17. Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. У частинах першій, третій, четвертій ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положенням ст. 7-8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) на момент виникнення спірних правовідносин, регулювались Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відтак, пункт 28 Правил є спеціальною нормою, яка регулює порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлях комунальних послуг, якою регламентовано визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ ІІІ Методики). Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові №357/4664/15-ц від 20 листопада 2019 року. В обґрунтування позову позивач зазначав, що оскільки в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , ніхто не проживав у останньої відсутні підстави для оплати комунальних послуг. Проте з вищевикладеним суд погодитись не може, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, отже вказана норма не стосується послуги постачання теплової енергії, за яку у позивача обліковується заборгованість. Окрім того, вказана норма діє за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг відсутності споживача та інших осіб у житловому приміщенні, проте позивачем не надано доказів відсутності проживаючих осіб в квартирі, ні доказів повідомлення відповідача про відсутність проживаючих осіб. Що до тверджень відповідача про відсутність укладеного договору між позивачем та відповідачем, суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. У частинах першій, третій, четвертій ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положенням ст. ст. 7-8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі центрального опалення якраз і належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку і є його невід`ємною частиною. І, власне, за рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормальної роботи мереж водопостачання, водовідведення, інших комунікацій для всіх мешканців будинку, незалежно від того, приєднані їх помешкання до центрального опалення чи від`єднанні. Відповідно до роз`яснень Мінжитлокомунгоспу «Щодо сплати за житлово-комунальні послуг» за період відсутності споживачів у квартирі» (Лист Мінжитлокомунгоспу України від 04.03.2009 № 8/14-2144), не проживання у квартирі не є підставою для звільнення від оплати вартості послуги з ЦО. Пунктом 2 Правил № 630 визначено, що централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Таким чином, виконавець послуги з централізованого опалення несе витрати по забезпеченню нормативної температури повітря у приміщенні незалежно від факту проживання у квартирі споживачів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання. Разом з тим, Позивачкою не надано доказів щодо відключення квартири. Позивачем не надано доказів, що останні передавав відповідачу показання лічильників. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача є безпідставними не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню. При таких обставинах позов не підлягає задоволенню. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. Керуючисьст.1166 ЦК України , ст. 12,13,76,77,79, 81,263,264 ,280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «УБК-Сервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань за послугу з постачання гарячої води та послугу з постачання теплової енергії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справу, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

відповідач:Комунальнне підприємство виконавче органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»: 01001, м.Київ, пл. Франка,5

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УБК-Сервіс»:03037, проспект Лобановського,4А;

Суддя Т.В.Остапчук