печерський районний суд міста києва
пр. № 2-1268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін заяву представника позивача Неупокоєвої Наталії Костянтинівни про закриття провадження у справі № 757/25706/20-ц,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Північно-східне міжрегіональне управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, Відділ примусового виконання рішень, Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визнання нецільовим використання аліментів та внесення аліментів на особистий рахунок дітей.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

25.02.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що у справі відсутній предмету спору.

У судове засідання учасники, які беруть участь у справі не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про розгляд вказаного питання у відсутність учасників.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи, зазначена позовна заява була подана до суду 22.06.2020 року. У позові зазначалося, що "Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно.

На підставі даного рішення, 14.12.2015 року виданий виконавчий лист №757/35696/15-ц на підставі якого відкрито ВП НОМЕР_1, яке перебуває на виконанні в відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

У свою чергу, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2018 року затверджено мирову угоду, укладену 19.11.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступного змісту: Сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді Позивач зобов`язується сплачувати Відповідачу щомісячно аліменти, на користь своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі в національній валюті України, що еквівалентна 500 дол. США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття." Тобто розмір аліментів, що сплачувався на момент подання позовної заяви, визначався виходячи з 2 (двох) виконавчих документів: виконавчого листа від 14.12.2015 року та ухвали про затвердження мирової угоди від 19.11.2018 року.

Правовою підставою звернення з таким позовом стала ч. 2 ст. 186 СК України, відповідно до якої у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Як вбачається з матеріалів справи, за період перебування вказаної цивільної справи у провадженні суду, старша дитина сторін досягла повноліття, відтак ухвала Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2018 року продовжує свою дію тільки в частині стягнення аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено; визнано виконавчий лист № 757/35696/15-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва на виконання рішення Печерського районного суду міста Києві від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року залишено без змін (копія постанови додається).

Наслідком ухвалення зазначеного рішення стало закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, яке перебувало на виконанні в відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Враховуючи викладене предмет позову відсутній, адже: одна дитина досягла повноліття; ухвала про затвердження мирової угоди діє тільки в частині стягнення аліментів на одну дитину; виконавчий лист від 14.12.2015 року визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з ч. 2 ст. 186 СК України, наслідком нецільового використання аліментів має бути позов про зменшення розміру аліментів, окрема вимога про нецільове використання аліментів не заявляється та відповідно не може бути розглянута судом.

Водночас, аліменти на користь Відповідача сплачуються з урахуванням вище викладених обставин та їх розмір станом на сьогодні відрізняється від розміру, який сплачувався на момент подачі даного позову.

До того ж, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.09.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення аліментів з обох батьків на користь дитини, припинення стягнення аліментів з батька на користь матері, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначені правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20.

Зокрема, у вказаній постанові Верховний Суд зробив висновок, що закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 255, 257, 260, 352, 353, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Неупокоєвої Наталії Костянтинівни про закриття провадження у справі № 757/25706/20-ц,-- задовольнити.

Провадження у справі № 757/25706/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Північно-східне міжрегіональне управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, Відділ примусового виконання рішень, Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визнання нецільовим використання аліментів та внесення аліментів на особистий рахунок дітей - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що його повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.М.Соколов