ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 577/3222/22

провадження № 61-18587св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, ОСОБА_2 ,

треті особи: Друга Конотопська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2023 року в складі судді Потій Н. В., додаткове рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року в складі судді Потій Н. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в складі колегії суддів: Собини О. І., Криворотенка В. І., Рунова В. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, ОСОБА_2 та просив:

поновити позовну давність звернення до суду з цим позовом;

визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії I- СМ № 027653, виданий Соснівською сільською радою Конотопського району Сумської області 16 липня 1999 року на ім`я ОСОБА_7 , про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 6, 06 га в межах згідно з планом на території Соснівської сільської ради (Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 247;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року, виготовлене та видане після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , про право на спадкування ОСОБА_8 на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею (як зазначено свідоцтвом - розміром) 6, 06 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027653 від 16 липня 1999 року, зареєстрованого у реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1-2729 та оформленого в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ за № 071492, зі скасуванням державної реєстрації за ОСОБА_8 права власності на спадкове майно, в тому числі за наслідками внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 01 серпня 2001 року (бланк МА № 017502) як 071494 замість реєстраційного номеру 071492, виправленого на бланку вручну без застереження внесених змін;

скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 6, 06 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соснівської сільської ради (Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області) на підставі (із зазначеним підстав для видачі державного акту) свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494 від 27 липня 2001 року з неправильним внесеним реєстраційним номером як № 1- 2723 (замість правильного № 1-2729) на земельну ділянку площею 6, 06 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соснівської сільської ради (Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 247.

На обґрунтування позову зазначав, що на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації від 15 листопада 1996 року № 333 ОСОБА_7 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 25 грудня 1996 року серії СМ №0173706 в КСП «8 Березня» села Заводи Конотопського району Сумської області розміром 5,44 умовних кадастрових гектарів.

Рішенням 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 1999 року «Про погодження документації та видачу державних актів власникам земельних сертифікатів КАП «8 Березня» с.Заводи» надано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державних актів на право приватної власності 323 громадянам - власникам земельних сертифікатів на земельну частку (пай) членам колективного акціонерного підприємства (далі - КАП) «8 Березня» села Заводи.

Актом від 14 липня 1999 року про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КАП «8 Березня» власнику земельного сертифікату серії СМ №0173706 ОСОБА_7 (номер земельної ділянки 341) погоджено передачу земельної частки (паю) площею 6,0604 га разом із земельною ділянкою ОСОБА_7 (номер земельної ділянки 31) без виділення та закріплення земельної ділянки на місцевості та погодження меж земельної ділянки із сусідніми землевласниками (землекористувачами). Нумерація розташування земельних ділянок за номерами 31 та 341 свідчить про відсутність їх спільного (по сусідству) розташування та на значній відстані одна від одної.

Після рішення Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 1999 року та акту від 14 липня 1999 року про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КАП «8 Березня» рішенням голови Конотопської РДА від 15 липня 1999 року №218 була затверджена технічна документація по виділенню в натурі земельних паїв та виділені в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні паї згідно розробленої документації.

При виготовленні та видачі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №027653 від 16 липня 1999 року на ОСОБА_7 перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками на підставі державного акту не здійснювалося. Реалізація права на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не є підставою для автоматичного визнання права приватної власності на земельну ділянку такого володільця сертифікату, а виділення земельного паю на підставі сертифікату з земельного масиву колективного підприємства не створює права приватної власності без перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки, закріплення меж земельної ділянки довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, погодження меж земельної ділянки із сусідніми землевласниками (землекористувачами) за затвердження проекту відведення цієї ділянки.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина після його смерті була прийнята дружиною померлого ОСОБА_8 , в тому числі і земельна ділянка розміром 6,06 га, належна померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027653 від 16 липня 1999 року. ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року.

При оформлені спадкових прав на ОСОБА_8 та проведенні державної реєстрації вчинення нотаріальних дій відомості про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, а також про бланк свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року були зареєстровані за номером 071492, але на довідці про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 01 серпня 2001 року реєстраційний номер 071492 виправлений вручну на 071494 без застереження внесених змін, що не передбачено діючими нормативно-правовими актами.

Після прийняття спадщини ОСОБА_8 було видано новий державний акт серії СМ № 004996 від 24 вересня 2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ № 071494 від 27 липня 2001 року Р№1-2723, тоді як свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року зареєстровано у реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1-2729. Виготовлення цього нового державного акту не було потрібним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , спадщина після її смерті була прийнята сином ОСОБА_7 , яким було розроблено та виготовлено технічну документацію на земельну ділянку відповідно до державного акту серії І-СМ № 027652 від 16 липня 1999 року площею 5,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з чітко визначеними межовими знаками зовнішніх меж за всіма поворотами кутів на місцевості площею 5,0360 га, кадастровий номер :07:001:0157, та площею 0,2407 га, кадастровий номер :07:001:0187. Технічна документація на земельну ділянку площею 6,06 га (після смерті батька з переходом до матері та в наступному до сина) не замовлялася і не виготовлялася, кадастровий номер на земельну ділянку площею 6,06 га не був визначений. Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_7 на ділянку площею 6,06 га не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , після його смерті залишилася спадщина, яка у встановленому законом порядку була прийнята його братом - відповідачем ОСОБА_2 . Технічна документація на земельну ділянку площею 6,06 га не замовлялася і не виготовлялася, кадастровий номер на земельну ділянку площею 6,06 га не визначався.

Наявність двох оформлених державних актів на одну земельну ділянку без технічної документації із землеустрою та винесення меж земельної ділянки на місцевості в натурі порушує його права, оскільки йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0649, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ 418711 від 27 березня 2008 року, виданим на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року, однак ця земельна ділянка накладається на земельну ділянку, належну ОСОБА_8 на підставі державного акту серії СМ № 004996 від 24 вересня 2001 року, який був виданий з порушенням чинного законодавства.

Він замовив та виготовив технічну документацію відповідно до вимог чинного законодавства з винесенням всіх меж та самої земельної ділянки на місцевості в натурі. Зазначені державні акти (обидва) на одну і ту ж земельну ділянку є незаконними, а свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку на підставі одного з державних актів (у разі незаконності такого правовстановлюючого документа), є недійсним. Визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 є наслідком визнання недійсним державного акту серії I-СМ №027653 від 16 липня 1999 року, яке покладено в основу даного свідоцтва.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив задовольнити позов. Крім того, просив поновити йому строк звернення до суду, оскільки про існування оспорюваного державного акту він дізнався лише у лютому 2020 року.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі ОСОБА_7 16 липня 1999 року державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 027653 та на час видачі ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року на успадковану нею земельну ділянку, права позивача жодним чином порушено не було. ОСОБА_1 лише 04 березня 2008 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Проте, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2022 року, визнано недійсним як вказане розпорядження Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , так і державні на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 418717, серії ЯЕ № 418687, серії ЯЕ № 418714 та серії ЯЕ № 418711, видані 27 березня 2008 року, які накладаються на земельну ділянку померлої ОСОБА_8 .

Додатковим рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, на його користь з позивача підлягає стягненню 6 000,00 грн на відшкодування понесених на правничу допомогу витрат.

Вказаний розмір є співмірним зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, значенням справи для відповідача.

Постановою Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 07 червня 2023 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув право власності на земельну ділянку площею 6,06 га, що розташована на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 027653, виданого 16 липня 1999 року, в подальшому цю земельну ділянку після його смерті успадкувала його дружина ОСОБА_8 , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року та державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 004996 від 24 вересня 2021 року.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2021 року у справі №577/52/19, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_7 та в подальшому ОСОБА_8 в порядку, передбаченому законом, набули право власності на земельну ділянку розміром 6,06 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соснівської сільради.

В той же час, розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» було затверджено проект землеустрою, розроблений приватним підприємством «Меридіан-С» у 2007 році, яким не враховано технічну документацію по виділенню в натурі земельних ділянок власникам земельних сертифікатів КАП «8 Березня» села Заводи Конотопського району Сумської області, розробленої у 1999 році Сумською філією Інституту землеустрою, а тому не враховано земельну ділянку, належну ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року та державного акту на землю від 14 вересня 2001 року. На підставі вказаного рішення 27 березня 2008 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачам у справі, які накладаються на земельну ділянку померлої ОСОБА_8 .

Оцінка правомірності видачі ОСОБА_8 державного акту на землю від 14 вересня 2001 року була надана рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2023 року, яке постановою Сумського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року залишено без змін.

Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на землю від 14 вересня 2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_8 , суди вже надали оцінку доводам позивача про недійсність правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку з підстав не розроблення технічної документації на земельну ділянку та оформлення двох державних актів на одну і ту ж земельну ділянку.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на час видачі оспорюваних позивачем державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину, його права та законні інтереси жодним чином не були порушені, та про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_9 звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Також просив скасувати додаткове рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та стягнути на його користь понесені судові витрати.

На обґрунтування касаційної скарги зазначав про застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року в справі № 500/529/13- ц, від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 31 жовтня 2019 року в справі № 922/1359/19, від 07 листопада 2019 року в справі № 905/1795/18, від 14 листопада 2019 року в справі № 910/9302/19, від 18 березня 2020 року в справі № 175/1186/15-ц, від 08 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19, від 02 грудня 2020 року в справі № 908/420/20, від 22 січня 2021 року в справі № 904/4376/20, від 25 травня 2021 року в справі № 910/7586/19, від 19 липня 2021 року в справі № 910/16803/19, від 04 жовтня 2021 року в справі № 922/3436/20, від 09 грудня 2021 року в справі № 922/3812/19, від 12 серпня 2022 року в справі № 911/2401/21, від 02 березня 2023 року в справі № 5019/1274/11 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також оскаржив судові рішення з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

В оскаржуваних рішеннях відсутня аргументація щодо підстав їх ухвалення, фактично суди самоусунулися від з'ясування характеру спірних правовідносин сторін, характеру його порушених прав та можливості їх захисту в обраний ним спосіб.

Безпідставним є висновок судів про те, що на час видачі ОСОБА_7 16 липня 1999 року державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 027653 та на час видачі ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року на успадковану нею земельну ділянку його права порушені не були, оскільки порушення його прав закладено у незаконному переоформленні спадкових прав, які перейшли до спадкоємця на підставі незаконно виданого та оформленого державного акту.

Право ОСОБА_7 та в подальшому ОСОБА_8 на земельну ділянку належним чином не оформлено.

Упередженим є висновок суду про те, що йому лише 04 березня 2008 року (тобто майже через 9 років після видачі державного акту ОСОБА_7 ) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видано державний акт на право власності на земельні ділянки.

Доведеною є та обставина, що при виготовленні та видачі державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 027653 від 16 липня 199 року на ім'я ОСОБА_7 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 6,06 га в межах згідно з планом на території земель Соснівської сільської ради за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не дотримано вимоги чинного законодавства.

Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 004996 від 24 вересня 2021 року, виданий на ім'я ОСОБА_8 на спірну земельну ділянку площею 6,06 га, не відповідає реквізитам та офіційним реєстраційним відомостям спадкової справи, в межах якої видане свідоцтво про право на спадщину за законом.

Суди не врахували, що статтями 22, 23 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

ОСОБА_2 не надав належні та допустимі докази на підтвердження факту одержання ним правничої допомоги та, відповідно, понесення витрат на неї. Акт виконаних робіт не містить деталізації, розрахунку витраченого часу та відповідності виконаної роботи.

Сума витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

05 березня 2024 року справа № 577/3222/22 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2025 року зупинено виконання додаткового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу та зупинено виконання постанови Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені під час апеляційного перегляду рішення суду, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_2 направив відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 25 грудня 1996 року ОСОБА_7 на підставі рішення Конотопської районної державної адміністрації від 15 листопада 1996 року № 333 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0173706 в колективному сільськогосподарському підприємстві «8 Березня» розміром 5,44 в умовних кадастрових гектарах.

На замовлення КАП «8 Березня» села Заводи Конотопського району, Сумський філіал Інституту землеустрою Української аграрної академії наук виготовив технічну документацію по виділенню в натуру земельних паїв власникам земельних сертифікатів КАП «8 Березня».

Рішенням Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) власникам сертифікатів членам колективного акціонерного КАП підприємства «8 Березня» села Заводи; надано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано державні акти на право приватної власності 323 громадянам-власникам земельних сертифікатів на земельну частку (пай) членам КАП «8 Березня» згідно з додатком.

Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації № 218 від 15 липня 1999 року затверджено технічну документацію по виділенню в натурі земельних паїв 321 власнику земельних сертифікатів КСП «8 Березня» села Заводи.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І- СМ № 027653 від 16 липня 1999 року ОСОБА_7 на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,06 га в межах згідно з планом, розташовану на території Соснівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер та 27 липня 2001 року Конотопською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494, згідно якого спадкоємцем ОСОБА_7 є дружина ОСОБА_8 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із земельної ділянки розміром 6,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соснівської сільської Ради. У довідці про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 01.08.2001 року (бланк МА №017502) реєстраційний номер 071492 виправлений вручну 071494.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 004996, виданого 24 вересня 2001 року, ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ № 071494 від 27 липня 2001 року №1- 2723 передано в приватну власність земельну ділянку 6,06 га в межах згідно з планом, розташовану на території Соснівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_8 на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,28 га, розташовану на території Соснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії I-СМ № 027652.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 .

08 серпня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Мусієнко В. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 , на підставі якої 09 вересня 2014 року заведено спадкову справу № 163/2014. ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері відмовився.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 .

26 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Мусієнко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_7 , в якій зазначив, що після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки розміром 5,2767 га, що знаходиться на території Соснівської сільської ради Конотопського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_8 (спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_7 , але не оформив своїх спадкових прав та помер). Інший спадкоємець за законом ОСОБА_10 від прийняття спадщини відмовилася.

28 вересня 2015 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,2767 га, у тому числі: ріллі - 5,0360 га, кадастровий номер :07:001:0157, ріллі - 0,2407 га, кадастровий номер :07:001:0187.

Відповідно до державного акту серії І-СМ № 027654 ОСОБА_7 на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,08 га, розташовану на території Соснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

07 грудня 2015 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,0767 га, у тому числі ріллі - 5,0767 га, кадастровий номер :07:001:0789, що належала померлому ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027654 від 16 липня 1999 року.

З листа архівного відділу Конотопської районної державної адміністрації від 06 липня 2022 року вбачається, що до відділу не надходила на зберігання технічна документація (проект) землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на земельну ділянку площею 6,06 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку ОСОБА_8 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до листа від 15 липня 2022 року, в результаті перевірки місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель, встановлено, що у відділі № 1 землевпорядної документації на ім`я ОСОБА_8 не обліковується, тобто розробником землевпорядної документації до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель не була передана.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2021 року у справі № 577/52/19 визнано недійсним розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» в частині надання у власність земельних ділянок, розташованих на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначених для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Одночасно визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, зокрема, серії ЯЕ № 418711, виданий 27 березня 2008 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер :07:001:0649.

Під час розгляду цієї справи суди встановили, що ОСОБА_8 за життя в порядку, передбаченому законом, набула право власності на земельну ділянку розміром 6,06 га для товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться на території Соснівської сільської ради.

В той же час, розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» було затверджено проект землеустрою, розроблений приватним підприємством «Меридіан-С» у 2007 році. У вказаному проекті не було враховано технічну документацію по виділенню в натурі земельних ділянок власникам земельних сертифікатів КАП «8 Березня» села Заводи Конотопського району Сумської області, розробленої у 1999 році Сумською філією Інституту землеустрою, а тому не враховано земельну ділянку, належну ОСОБА_8 на підставі ввідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року та державного акту на землю від 14 вересня 2001 року.

На підставі вказаного рішення 27 березня 2008 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачам у справі, зокрема, ОСОБА_1 , які накладаються на земельну ділянку померлої ОСОБА_8 .

Постановою Сумського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року зазначене рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

Постановою Сумського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року залишено без змін рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2023 року у справі № 577/1384/22, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 004996, виданого 24 вересня 2001 року Соснівською сільською радою Конотопського району Сумської області на ім`я ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494 від 27 липня 2001 року на земельну ділянку площею 6,06 га.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі статтею 12, частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0649, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ 418711 від 27 березня 2008 року, виданим на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року.

Разом з тим, належна йому земельна ділянка накладається на земельну ділянку, належну ОСОБА_8 на підставі державного акту серії СМ № 004996 від 24 вересня 2001 року, що стало підставою для визнання недійсним розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року, на підставі якого він набув право власності на земельну ділянку.

Зазначений державний акт на ім`я ОСОБА_8 був виданий з порушенням чинного законодавства. ОСОБА_8 , в свою чергу, успадкувала цю земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_7 , якому вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 027653 від 16 липня 1999 року, який також був виданий з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув право власності на земельну ділянку площею 6,06 га, що розташована на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I- СМ № 027653, виданого 16 липня 1999 року, яку в подальшому після його смерті успадкувала дружина ОСОБА_8 , якій була видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року та державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 004996 від 24 вересня 2001 року.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2021 року у справі № 577/52/19 за позовом ОСОБА_2 до Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року, визнано недійсним розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» в частині надання у власність земельних ділянок, розташованих на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначених для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 418711, виданий 27 березня 2008 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер :07:001:0649.

Під час розгляду цієї справи суди встановили, що ОСОБА_7 та в подальшому ОСОБА_8 за життя в порядку, передбаченому законом, набули право власності на земельну ділянку розміром 6,06 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соснівської сільради.

В той же час, розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» було затверджено проект землеустрою, розроблений приватним підприємством «Меридіан-С» у 2007 році, яким не враховано технічну документацію по виділенню в натурі земельних ділянок власникам земельних сертифікатів КАП«8 Березня» села Заводи Конотопського району Сумської області, розробленої у 1999 році Сумською філією Інституту землеустрою, а тому не враховано земельну ділянку, належну ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2001 року та державного акту на землю від 14 вересня 2001 року. На підставі вказаного рішення 27 березня 2008 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачам у справі, які накладаються на земельну ділянку померлої ОСОБА_8 .

Окрім того, рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2023 року у справі № 577/1384/22, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 004996, виданого 24 вересня 2001 року на ім`я ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494 від 27 липня 2001 року на земельну ділянку площею 6,06 га.

Отже, під час розгляду цієї справи суди надали оцінку правомірності видачі ОСОБА_8 державного акту на землю від 14 вересня 2001 року.

Врахувавши обставини, встановлені судовими рішеннями у вищевказаних справах, встановивши, що на момент видачі оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_7 від 16 липня 1999 року, свідоцтва про право на спадщину на законом від 17 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 , а також на момент державної реєстрації права власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 6,06 га права та законні інтереси ОСОБА_1 порушені не були, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

Колегія суддів також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, понесених в суді першої інстанції, та у розмірі 1 000,00 грн, понесених в апеляційному суді, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Урахувавши докази на підтвердження надання правничої допомоги, складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та відшкодування ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, понесених в суді першої інстанції, та у розмірі 1 000,00 грн, понесених під час апеляційного перегляду справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень,

касаційний суд не встановив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, додаткове рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки виконання додаткового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу та постанови Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені під час апеляційного перегляду рішення суду, було зупинено ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2025 року, у зв`язку із залишенням цих судових рішень без змін їх виконання необхідно поновити.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2023 року, додаткове рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року залишити без змін.

Поновити виконання додаткового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу та постанови Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:М. Є. Червинська А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов