КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/3414/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року в складі судді Галась І.А.,

встановив:

26.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання.

Посилалась на ті підстави, що з 26 липня 2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року у справі № 754/7796/23, яке набрало законної сили 26.10.2023, шлюб між сторонами розірвано.

Наказом Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі № 754/14725/23 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі від усіх видів доходу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їх син ОСОБА_3 досяг повноліття.

Наказом від 02.08.2022 Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури №56/С ОСОБА_3 зараховано з 01.09.2022 студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальностями (спеціалізація) за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

31.08.2022 між нею та Київським фаховим коледжем транспортної інфраструктури було укладено договір № 00Т-16/2022/к про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти.

Вартість навчання в зазначеному навчальному закладі за спеціальністю «073 Менеджмент» становить 17 600 грн/рік.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 досяг повноліття, продовжує навчання та не може весь свій час присвячувати роботі, оскільки сфокусований на навчанні, в нього існує потреба в матеріальному утриманні.

Зазначала, що вона самостійно утримує свого повнолітнього сина, оплачує кошти за навчання, транспорт та харчування сина.

Вона працює в Навчально-виховному комплексі «Лісові дзвіночки» з 23.03.2011, її середній заробіток за 2024 рік склав приблизно 10 000 -11 000 грн на місяць.

Відповідач є державним службовцем категорії «В», з 2017 та станом на дату подачі цієї позовної заяви обіймає посаду головного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Станом на 2023 рік: відповідач мав дохід від отримання заробітної плати щонайменше 267 213 грн; має в наявності готівкові кошти в розмірі 6 000 доларів США та 40 000 грн; володіє земельною ділянкою, загальною площею 3 180 кв.м. (набув у власність 10.05.2019); володіє житловим будинком, загальною площею 94,3 кв.м. (набув у власність 26.10.2023); володіє земельною ділянкою загальною площею 45 285 кв.м. (набув у власність 26.10.2023); володіє земельною ділянкою загальною площею 10 000 кв.м. (набув у власність 26.10.2023), володіє транспортним засобом Volkswagen Passat (набув у власність 12.02.2019).

Оскільки відповідач має достатній рівень заробітку та знаходиться в матеріальному становищі, яке дозволяє йому утримувати повнолітнього сина нарівні з позивачем, проте останній фактично усунувся від будь-якої підтримки сина та уникає комунікації з ним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним 23 років, у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів та не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час його навчання, починаючи з 05 березня 2025 року до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку, за умови продовження навчання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідає є працездатним та зобов`язаний брати участь в утриманні дитини. Доказів неможливості надання утримання сину, який продовжує навчання, не працює та потребує матеріальної допомоги від батьків відповідачем не надано. При визначенні розміру аліментів суд врахував те, що відповідач працює і отримує заробітну плату, аліменти нікому не сплачує, на його утриманні інші особи не перебувають.

10.06.2025 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на рахунок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити їх у твердій грошовій сумі 1 250 грн, що становить 100 % рівня стипендії, з 01.09.2025 до 01.02.2026 на час його фактичного навчання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при винесенні рішення по справі суд першої інстанції враховував лише вимоги позивача та взагалі не врахував фактів, викладених ним у відзиві на позовну заяву, не врахував доказів, що стосуються вартості навчання та термінів навчання його сина ОСОБА_3 .

Вважає, що позивачка не має права звернення до суду з даним позовом, оскільки понад два роки проживає окремо від сина в новій сім`ї. Пред`явлена суду довідка про спільне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не підтверджує факту спільного проживання, адже він також зареєстрований за цією адресою, однак там на позивачка, ні він, ні їх син ніколи не проживали.

Зазначає, що їх син проживає окремо від матері в належній йому кімнаті гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , веде самостійне життя та домашній побут, планує видатки, отримання доходів, проведення дозвілля, відпочинку, оздоровлення з урахуванням часу на навчання. Останній має роботу, однак місце його роботи йому не відомо.

Стягнення аліменти на користь позивача, а не повнолітнього сина, дозволить позивачу розпоряджатись грошима на свій розсуд і потреби, без врахування інтересів та думки повнолітнього сина, при плануванні покупок тощо.

Щодо своїх доходів зазначає, що його дохід на сьогодні становить в середньому близько 15 000 грн гривень, він ненабагато вищий за дохід позивача. Вказаний дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю необхідного одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи, який він здійснює щодня з Чернігівської області Ніжинського району трьома видами транспорту (автобус, електричка, трамвай) - 2300 грн за місяць. Факт проживання сина в належній йому кімнаті гуртожитку вже є фактом його матеріальної підтримки, якому не доводиться орендувати житло та витрачати кошти на його оренду.

Відповідно до листа Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури на навчальний 2025 -2026 рік витрати на навчання ОСОБА_3 становлять лише 6500 грн. Витрати на проїзд покриваються за рахунок студентського квитка, який надає право пільгового проїзду.

Позивачем не надано доказів, що вона понесла або несе витрати, пов`язані з навчання повнолітнього сина, оплачуючи навчання, підручники, транспорт та інші витрати.

Судом не взято до уваги, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини та покладено обов`язок на утримання сина у зв`язку з продовженням навчання на нього.

Судом невірно прийнято до уваги наявність двох квитанцій про оплату навчання по 6500 грн кожна. Платежі були здійснені за навчальний 2022-2023 рік та за 2023-2024 рік. В ці роки він сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття.

При прийнятті судового рішення суд першої інстанції незаконно посилається на ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 198 СК України, оскільки син після досягнення повноліття правового статусу дитини немає. Син є працездатною людиною, яка має роботу та особистий дохід.

Крім цього, судом не взято до уваги, що учбовий період сина на 2025-2026 навчальний рік розпочинається з 01.09.2025 та завершується 01.02.2026, що підтверджується наданою довідкою з навчального закладу № 063/42-83 від 11.03.2025. Часи навчання не можуть становити весь робочий день, тиждень, місяць, якщо у сина є вільний час та він має змогу працювати (підробляти) під час навчання. Позовні вимоги не могли бути задоволені судом в частині до досягнення сином 23 років, бо термін навчання був відомий суду.

Наголошує, що він не відмовлявся матеріально підтримувати сина не лише на час його навчання, а і все життя, що і робить на даний час, перераховуючи йому кошти на рахунок картки «Monobank» № НОМЕР_1 , що було проігноровано судом.

Враховуючи незначний розмір його доходу на даний час він може надавати допомогу сину в розмірі 1 250 грн, що фактично становить 100% рівня стипендії.

У відзивні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтуванні зазначає, що позивачем до позовної заяви було додано копію витягу про місце проживання ОСОБА_3 , копію договору № 00Т-16/2022/к щодо навчання ОСОБА_3 , копію рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/7796/23, на підставі яких можна дійти однозначного висновку про те, що на момент звернення до суду з цим позовом вона та її син проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем не подано відповідних доказів, які б могли спростувати її твердження щодо спільного проживання позивача та ОСОБА_3 , тому посилання на те, що суд не врахував твердження відповідача є необґрунтованими.

Твердження відповідача про те, що їх син працює, є його припущеннями.

Звертає увагу, що 31.03.2024 була опублікована декларація ОСОБА_2 за 2024 рік, у відповідності до якої майновий стан ОСОБА_2 не мав суттєвих змін порівняно з 2023 роком, окрім тих, що його річний дохід збільшився з 267 213 грн до 318 348 грн.

Останній продовжує володіти об`єктами нерухомості: земельною ділянкою, загальною площею 3 180 кв.м. (набув у власність 10.05.2019); житловим будинком, загальною площею 94,3 кв.м. (набув у власність 26.10.2023); земельною ділянкою загальною площею 45 285 кв.м. (набув у власність 26.10.2023); земельною ділянкою загальною площею 10 000 кв.м. (набув у власність 26.10.2023). Також має у власності автомобіль, який називає металобрухтом.

Зазначає, що в судовому засіданні 19.05.2025 відповідач дав однозначну та ствердну відповідь про те, що в нього немає обставин, які б перешкоджали йому в утриманні повнолітнього сина, а саме: що в нього на утриманні не перебуває інших осіб, що він має постійний дохід і що домовленості між позивачем та відповідачем щодо розміру аліментів на сина досягнуто не було.

Незалежно від загального річного доходу відповідача, вищенаведене свідчить про те, що відповідач має можливість здійснення утримання свого повнолітнього сина на період навчання та не має об`єктивних перешкод, які б не дозволяли йому здійснювати таке утримання.

Позивачем надано квитанції на понесення фінансових витрат на навчання сина.

Суд чітко обмежив строк дії обов`язку зі сплати аліментів: або до досягнення ОСОБА_3 23 років, або до завершення навчання. Тому, якщо ОСОБА_3 закінчить навчання раніше досягнення ним 23 віку, обов`язок відповідача щодо утримання сина припиняється відповідно.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У частині третій статті 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Таким чином, з указаного вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Аналогічні роз`яснення містяться й у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2006 року.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року (справа № 754/7796/23) шлюб між сторонами розірвано.

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1 .

У відповідності до судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року (справа №754/14725/23) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 17.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до витягу з наказу керівника Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури від 02 серпня 2022 року № 56/С, ОСОБА_3 зараховано з 01.09.2022 студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю менеджмент за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

31 серпня 2022 року між Київським фаховим коледжем транспортної інфраструктури та законним представником ОСОБА_3 - ОСОБА_1 укладено договір про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 00Т-16/2022/к.

31 серпня 2022 року ОСОБА_1 сплачено 6 500 грн за надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців.

31 серпня 2022 року ОСОБА_1 сплачено 6 500 грн за навчання ОСОБА_3 .

05 вересня 2024 року ОСОБА_3 видана довідка про те, що він навчається на ІІІ курсі Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури за денною формою здобуття освіти з 01 вересня 2022 року по теперішній час за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно платіжної інструкції від 31.12.2024 АТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_2 перерахував на рахунок отримувача НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1 000 грн. Призначення платежу: переказ власних коштів. З новим роком.

Згідно платіжної інструкції від 17.02.2025 АТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_2 перерахував на рахунок отримувача НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 4 000 грн. Призначення платежу: переказ власних коштів. З новим роком.

Згідно відповіді Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури №063/42-83 від 11 березня 2025 року на запит ОСОБА_2 , ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в очному форматі; відсутність на навчанні без поважних причин протягом 2025 року - відсутня; оплата за навчання (2025-2026 навчальний рік) з 01.09.2025 до закінчення навчання становитиме 6 500 грн (7-ий семестр) без урахування вартості навчання, яка збільшується наростаючим підсумком на щорічний індекс інфляції за попередній рік.

Згідно відповіді Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури №063/42-84 від 12 березня 2025 року на запит ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є здобувачем освіти Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури. Завершення терміну його навчання відповідно до навчального плану заплановане на 01 лютого 2026 року. Точна дата виписку регулюється робочим навчальним планом. Після отримання успішного виконання освітньої програми ОСОБА_3 отримає диплом фахового молодшого бакалавра.

Відповідно до наданої позивачем довідки, остання працює в НВК "Лісові дзвіночки" з 23.03.20211 за основним місцем роботи та займає посаду вихователя. Заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 склала 84 909, 38 грн.

Відповідно до Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, ОСОБА_2 займає посаду головного спеціаліста Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Заробітна плата, отримана за основним місцем роботи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - 167 963 грн: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація - 99 250 грн.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що його повнолітній син не проживає разом зі своєю матір`ю, з якою зареєстрований в одному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі відсутні.

Матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_3 працює та має самостійний дохід.

Враховуючи ту обставину, що син сторін ОСОБА_3 , якому ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося 18 років, продовжує навчатися у Київському фаховому коледжі транспортної інфраструктури за денною платною формою здобуття освіти, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 , який є працездатною особою, має можливість утримувати сина, який продовжує навчання, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів.

Витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, одягом та взуттям тощо є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує відповідних коштів.

Оскільки син сторін, навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має, у батьків наявний обов`язок утримувати спільного сина на період його навчання та досягнення ним 23 - річного віку, а також з огляду на те, що оплата за навчання (2025-2026 навчальний рік) з 01.09.2025 до закінчення навчання становитиме 6 500 грн без урахування вартості навчання, яка збільшується наростаючим підсумком на щорічний індекс інфляції за попередній рік, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про недоведеність обставин несення позивачкою фінансових втрат, пов`язаних з навчанням сина.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, існує у обох батьків, які за своїм матеріальним становищем мають можливості надавати таку допомогу, а визначений судом розмір аліментів не враховує обставин справи та наданих доказів у підтвердження позовних вимог, а відтак рішення суду підлягає зміні, а розмір аліментів зменшенню до 1/6 частини всіх видів доходу відповідача.

З огляду на те, що матеріали справи містять відомості лише про заплановану дату навчання відповідно до навчального плану, точна дата виписку невідома, підстави для зміни ухваленого по справі рішення в частині зазначення кінцевої дати стягнення - 01.02.2026 відсутні.

Оскільки частиною 2 статті 199 СК України визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а відтак суд першої інстанції правомірно визначив строк стягнення аліментів до досягнення 23 річного віку, за умови продовження навчання.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, проте не оцінив надані докази у підтвердження позовних вимог, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Зменшити розмір частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , що підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, з 1/4 до 1/6 частини.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук