УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 571/2242/25

провадження № 61-15812ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року

та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 та частиною третьою статті 130 Кодексу України

про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду

від 17 листопада 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126

та частиною третьою статті 130 Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

що становить 51 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року, в якій просить їх скасувати.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією

з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд

не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно

не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою,

яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував,

що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ

до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення в справі «Кромбах проти Франції», заява

№ 29731/96, від 13 лютого 2001 року).

Водночас складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування

до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення в справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно зі статтею 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських

чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 130 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню

не підлягає.

Отже, обмеження права на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене в статті 294 КУпАП, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових

та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною п`ятою статті 126 та частиною третьою статті 130 КУпАП, не належать до юрисдикції цивільних судів.

Враховуючи наведене, судове рішення, постановлене у справі про адміністративні правопорушення в порядку, передбаченому КУпАП, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

В ухвалах від 23 січня 2025 року у справі № 274/922/24 (провадження

№ 61-316ск25), від 29 серпня 2025 року у справі № 718/2839/22 (провадження

№ 61-10622ск25), від 03 жовтня 2025 року у справі № 761/1503/25 (провадження

№ 61-12182ск25), від 28 листопада 2025 року у справі № 456/4169/23(провадження № 61-14130ск25) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду також виснував про відсутність правових підстав для відкриття провадження в справі,

з огляду на те, що судові рішення, постановлені в справі про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому КУпАП, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню,

то у відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області

від 24 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 17 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 та частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська