Провадження № 2/643/7534/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом адвоката Крушинської Антоніни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач), зареєстрований 12.03.2021 у Холодногірському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 78.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 19.11.2025 у справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вирішуючи на даній стадії розгляду справи питання щодо підсудності справи Салтівському районному суду міста Харкова, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Місцем реєстрації відповідача в позовній заяві зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді № 1968131 від 04.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою, проте знятий з реєстрації 08.11.2019. Інших даних щодо реєстрації місця проживання відповідача вказана відповідь не містить.

Згідно з даними довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 04.11.2025, дані щодо місця реєстрації відповідача відсутні.

Разом з тим, як вбачається з відповіді № 2160596 від 22.12.2025 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідач з 20.04.2022 по 16.03.2024 був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до адміністративнотериторіального поділу Харківської області відноситься до Харківського району Харківської області та, відповідно, територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

Таким чином, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача був Харківський район Харківської області.

Крім того, позивачем в позовній заяві зазначено, що вона разом з неповнолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також відповідно до адміністративнотериторіального поділу Харківської області відноситься до Харківського району Харківської області, та, відповідно, територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області. Проживання позивача за вказаною вище адресою підтверджується даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 22.12.2025.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 виснував, що «згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції мав виконати вимоги частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідачів до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя».

З висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, викладених в постанові від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22, вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, місце проживання певної особи, за адресою якого вона зареєстрована (взята на облік) як внутрішньо переміщена особа, в розумінні положень цивільного процесуального законодавства є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування вказаної особи, виходячи з якого визначається підсудність відповідної справи.

За таких обставин суд констатує, що станом на час пред`явлення позову відповідач не мав реєстрації місця проживання або перебування на території, яка підсудна Салтівському районному суду міста Харкова. Будь-яких даних щодо реєстрації місця проживання відповідача в м. Харкові та в Україні судом отримано не було. Даних відносно того, що на території Салтівського району міста Харкова знаходиться майно відповідача або місце постійного його заняття (роботи), матеріали справи не містять.

На даний час судом встановлено, що останнім відомим зареєстрованим місцем перебування відповідача була адреса його реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на території Харківського району Харківської області, яка відноситься до територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вказана норма не містить обмежень щодо стадій розгляду справи, на яких суд може передати справу на розгляд іншому суду.

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Вказана норма регулює обов`язок суду продовжити розгляд справи виключно за умови, що справа була прийнята судом до провадження з додержанням правил підсудності.

Як вбачається з даних Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, які отримані судом після прийняття даної справи до свого провадження, справа станом на час прийняття її судом до свого провадження не була підсудна Салтівському районному суду міста Харкова.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відсутності підстав продовжувати розгляд даної справи по суті.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Цивільну справу за позовом адвоката Крушинської Антоніни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Харківському районному суду Харківської області (вулиця Сковороди, 18, Покотилівка, Харківська область, 62458).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов