Справа № 639/3572/25
Провадження № 2/639/1405/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретарів судового засідання Котової П.А., Семенюк А.Є., Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 639/3572/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

установив:

26.05.2025 до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути на його користь з відповідача завдану майнову шкоду в порядку регресу у розмірі 263756,33 грн та витрати по сплаченому судовому збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 01.07.2023 о 19 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Suzuki», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепу, забою головного мозку судомного синдрому. 02.07.2023 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 за ч. 2 ст. 286 КК України. 29.09.2023 стосовно ОСОБА_1 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні та направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду по суті. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 263756,33 грн. Отже, після виплати суми страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

27.05.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання (а.с.37).

26.06.2025 суд на місці постановив ухвали про долучення до матеріалів справи відзиву сторони відповідача на позовну заяву, що надійшов до суду 24.06.2025 та відповідь на відзив сторони позивача, що надійшла до суду 24.06.2025 (а.с.61-122, 126-127).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Дяченко В.Ю., який діє на підставі довіреності (а.с.52), просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 свою вину у кримінальному провадженні, що порушено за ч. 2 ст. 286 КК України, не визнає; вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження не доведена та не встановлена; в матеріалах справи відсутній обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Циба Д.М., який діє на підставі довіреності (а.с.32), просив позов задовольнити, відхилити наведені стороною відповідача у відзиві заперечення з тих підстав, що за приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується завдавачем незалежно від наявності вини, адже, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною, та за приписами Закону саме відповідач має довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

23.09.2025 суд на місці постановив ухвалу про долучення до матеріалів справи заперечення сторони відповідача на відповідь на відзив, що надійшли до суду 30.06.2025 (а.с.132-148, 159-162).

У запереченнях представник відповідача адвокат Дяченко В.Ю. просив зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в кримінальній справі № 369/16028/23; та зазначив, що дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження, сталася внаслідок дії двох джерел підвищеної небезпеки. Станом на дату розгляду цієї справи обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні перебуває на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області, та судовий розгляд не закінчено, вина відповідача у ДТП не встановлена, а згідно з висновком експерта № СЕ-19-23/51125-ІТ від 12.10.2023, у ДТП має місце порушення Правил дорожнього руху обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП. На думку сторони відповідача водії обидва несуть відповідальність за завдану шкоду, відповідно до ступеня своєї вини.

23.09.2025 суд постановив ухвалу про залишення без задоволення клопотання представника відповідача адвоката Дяченка В.Ю. про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в кримінальній справі № 369/16028/23, провадження № 1-кп/369/962/25 (а.с.165).

23.09.2025 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.166).

16.10.2025 суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання, за клопотанням представника відповідача адвоката Дяченка В.Ю. (а.с.175,179).

04.12.2025 суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання, за клопотанням представника відповідача адвоката Дяченка В.Ю. (а.с.188-192, 194).

Представник позивача Циба Д.М. 28.05.2025 подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у відсутність позивача та його представника (а.с.46).

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Дяченко В.Ю. заперечував проти позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України) у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки представництво інтересів відповідача в суді здійснює його представник адвокат Дяченко В.Ю., який присутній у судовому засіданні, та повноваження якого, згідно з ордером, не обмежуються, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд встановив такі фактичні обставини.

01.07.2023 близько 19 год 45 хв за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Чорновола перед перехрестям з вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рахуючись по проїзній частині вул. Чорновола в напрямку м. Києва, здійснив маневр розвороту ліворуч, після чого відбулось зіткнення з мотоциклом «SUZUKI SV 650» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вул. Чорновола в напрямку м. Києва. Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому забою головного мозку, судомного синдрому. Відомості за цієї подією внесені 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.6).

30.08.2023 старшим слідчим відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлено ОСОБА_1 про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.114-116).

29.09.2023 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 від 02.07.2023, де серед потерпілих зазначений ОСОБА_2 . У цьому обвинувальному акті зазначено, що згідно з висновком судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 (б) та п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, вимог дорожньої розмітки 1.3 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень (а.с.7-9).

Згідно з копією висновку експерта Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 217/Е від 29.08.2023, проведеної на підставі постанови від 21.08.2023 старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області по матеріалам кримінального провадження № 0002672 від 02.07.2023, ушкодження у ОСОБА_2 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (а.с.71-72).

Відповідно до висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 12.10.2023 №СЕ-19-23/51125-ІТ, проведеного за заявою адвоката Стрільця Ю.П. про призначення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2023 за № 0002672, у даній дорожній ситуації відповідно до відеозапису «ДТП від 01.07.2023.mp4» швидкість руху мотоцикла «SUZUKI SV 650» (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 перед зіткненням становила 71,3…77,3 км/год. У даній дорожній ситуації відповідно до відеозапису «ДТП від 01.07.2023.mp4» час, який проходить з моменту початку зміни напрямку руху автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» (номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_1 до моменту скоєння зіткнення становить 1,88…2,04 с. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог лінії дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог лінії дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , з технічної точки зору, убачаються невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху, які перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. У даній дорожній ситуації водій мотоцикла «SUZUKI SV 650» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3 і 12.9 б) Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації водій мотоцикла «SUZUKI SV 650» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог п.п.12.3 і 12.9 б) Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації в діях водія мотоцикла «SUZUKI SV 650» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , з технічної точки зору, убачаються невідповідності вимогам п.12.9 б) Правил дорожнього руху, які перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (а.с.137-145).

ОСОБА_2 подав до МТСБУ 05.02.2024 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.07.2023 за участю транспортного засобу «SUZUKI» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , в якій просив здійснити відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 у АТ КБ «Приватбанк» (а.с.11-13).

Згідно з довідкою з перевірки чинності поліса внутрішнього страхування за параметрами пошуку «Поліс» на ТЗ № НОМЕР_1 станом на 01.07.2023 поліс не знайдено (а.с.16).

Відповідно розрахунку шкоди, пов`язаною з тимчасовою втратою працездатності потерпілого ОСОБА_2 внаслідок ДТП 01.07.2023, розмір не отриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у період лікування з 25.09.2023 по 03.01.2024 (101 день) становить 22556,33 грн (а.с.19-29).

Згідно з наказом справи №100344 Моторного (транспортного) страхового бюро України від 25.11.2024, довідкою № 1 від 21.11.2024 про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих та платіжною інструкцією № 943462 від 27.11.2024, МТСБУ сплатило на розрахунковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 263756 грн 33 коп., з яких: 22556,33 грн у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, 241200,00 грн у зв`язку зі стійкою втратою працездатності (а.с.17-18).

З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 746190 від 29.07.2024 суд вбачає, що ОСОБА_2 з 01.07.2024 довічно встановлена перша група інвалідності (в результаті нещасного випадку (ДТП) та пов`язана з проходженням військової служби) (а.с.31).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2).

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч.3).

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом (ч.4).

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 IV, що був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

За змістом п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, із досліджених доказів суд вбачає, що 01.07.2023 під час ДТП завдана шкода здоров`ю ОСОБА_2 , та дії відповідача знаходиться у причинному зв`язку із завданням цієї шкоди.

Шкоду потерпілому ОСОБА_2 завдано саме джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом, яким керував відповідач), а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано здоров`ю особи.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року; від 10 січня 2019 року у справі № 350/1425/17.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, МТСБУ сплатило потерпілому завдану його здоров`ю шкоду у загальному розмірі 263756 грн 33 коп. Про відшкодування відповідачем зазначених грошових коштів на користь позивача сторона відповідача не зазначила та матеріали справи таких доказів не містять; розмір страхового відшкодування стороною відповідача не оспорюється.

Отже, з наведених приписів законодавства суд вбачає, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати позивачу заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 шкоду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, на підставі внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих суду доказів, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3956,48 грн (а.с.1).

Відповідно до п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Отже, судовий збір за цим позовом становить 1,5% ціни позову (263756,33 грн) у розмірі 3956,35 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, стягує з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3956,35 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 14, 76-82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди у розмірі 263756 (двісті шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 3956 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 35 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 16.12.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО