ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду міста Києва Кулик С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

В порушенні вищезазначених вимог позивачем у позовній заяві не зазначено в повному обсязі вищенаведені відомості, зокрема адреси електронної пошти сторін, та номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору за подання позову на підставі того, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій на підтвердження чого надає копію посвідчення учасника бойових дій та звертає увагу те що його майновий стан не дозволяє йому сплатити повністю судовий збір.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 (провадження №11-128заі20), пунктом 13 частини першої статті 5Закону України«Про судовийзбір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Цей висновки підтверджуються ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11вересня 2024 року у справі № 567/79/23(провадження№ 14-93цс24).

Системний аналіз наведених норм закону з урахуванням правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що у кожному випадку суди мають враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи).

Так, оскільки предметом позовних вимог в даній цивільній справі є стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору з підстав, передбачених, п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки матеріали справи не свідчать про те, що спір в даній справі пов`язаний з порушенням прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.

Крім того, ОСОБА_1 , зазначив, що він звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець.

Відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд звертає увагу, що п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто встановлені цим законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Тому, оскільки позовні вимоги не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, то судовий збір за подання позову у цій справі підлягає сплаті.

Щодо заявлених вимог про звільнення від сплати судового збору за подання позову на підставі скрутного матеріального становища, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZv.POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136ЦПК України та статті 8Закону України«Про судовийзбір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Належних доказів скрутного матеріального становища до позову не додано.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вищевказаних порушень ст. 175 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 16 січня 20 26 року, але не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Кулик