ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/7229/24

Головуючий у першій інстанції - Давидчук Д. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1053/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Давидчука Д.П. від 01 квітня 2025 року, місце ухвалення заочного рішення - м. Прилуки, дата складання повного тексту заочного рішення 01 квітня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ "Бізнес Позика" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 467676-КС-004 про надання кредиту від 14.01.2024 року в розмірі 153 941 грн., яка складається із наступного: 46 067 грн. 15 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 107 873 грн. 85 коп. - сума прострочених платежів по процентах, 0 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Позивач також просив вирішити питання про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 2 422 грн. 40 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. В обґрунтування вимог заявленого позову ТОВ "Бізнес Позика" вказувало, що 14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір № 467676-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивачем 14.01.2024 року було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 467676-КС-004 про надання кредиту. 14.01.2024 року відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 467676-КС-004 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Позивач зазначав, що зі своєї сторони, ним було направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. За доводами позивача, 14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір № 467676-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п.1 даного договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою. Пунктом 2 вказаного кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування, процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту, згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач стверджує, що Товариством свої зобов`язання за договором кредиту було виконано, та надано позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , про що позичальником було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Позивач вказував, що 25.03.2024 року між ТОВ "Бізнс Позика" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору № 467676-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яку було підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов додаткової угоди, позивач надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000 грн. За доводами позивача, до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 467676-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 467676-КС-004 позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені укладеним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 467676-КС-004, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 467676-КС-004 на загальну суму 73 800 грн. 70 коп. Позивач стверджує, що провівши часткову оплату, з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору, і дії позивача щодо вимоги погашення заборгованості за кредитом є правомірними. Відповідно до п.2 укладеного кредитного договору, протягом строку кредитування, процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту, згідно графіку платежів. Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до п.10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, позивачі стверджував, що у неї станом на 26.11.2024 року утворилась заборгованість за договором № 467676-КС-004 про надання кредиту в розмірі 153 941 грн., що складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 46 067 грн. 15 коп.; - суми прострочених платежів по процентах - 107 873 грн. 85 коп.; - суми прострочених платежів за комісією - 0 грн. 00 коп. Щодо дійсності укладеного договору в електронній формі та підписання його позичальником, позивач вказував, що ОСОБА_1 , через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшла до особистого кабінету та із особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала заявку на отримання кредиту, де відповідно, вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Згідно із п.п. 3.1.1. Правил, після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту, в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією, у розумінні ч.4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення заявником договору чи непідписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається неакцептованою заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). ТОВ "Бізнес Позика" 14.01.2024 року було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 467676-КС-004 про надання кредиту. 14.01.2024 року відповідач прийняла дану пропозицію шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-1010, направленого їй на зазначений нею номер телефону НОМЕР_1 . Так, згідно із п.п. 4.4.4. Правил, позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу. За даних обставин, позивач стверджував, що без здійснення зазначених дій, кредитний договір не був би укладений, отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами укладення вищевказаного договору між ним та відповідачем ОСОБА_1 , узгодження всіх його істотних умов, а також факт наявності заборгованості за договором, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року позов ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 82 067 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 46 067 грн. 15 коп., заборгованість за комісією - 6 000 грн., заборгованість за відсотками - 30 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 1 291 грн. 14 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ "Бізнес Позика" просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №467676-КС-004 про надання кредиту від 14.01.2024 року у сумі 77 873 грн. 85 коп., та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" грошову суму в розмірі 77 873 грн. 85 коп.; в решті заочне рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року апелянт просить залишити без змін, здійснивши розподіл судових витрат. Доводи апеляційної скарги вказують, що заочне рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року, в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог, є таким, що ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ТОВ "Бізнес Позика" зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості за комісією у розмірі 6 000 грн., при цьому, позовна заява ТОВ "Бізнес Позика" даної позовної вимоги не містить. Апелянт стверджує, що висновки суду першої інстанції щодо часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитом базуються на хибному ототожненні процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими відповідачу позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048, 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (ч.2 статті 625 ЦК України). Апелянт зазначає, що проценти за кредитним договором № 467676-КС-004 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та правилам, при цьому, штрафні санкції та проценти передбачені статтею 625 ЦК України, не нараховувались та не включені до позовних вимог. Доводи апеляційної скарги стверджують, що розрахунок заборгованості по кредитному договору № 467676-КС-004 відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає положенням статей: 1048, 1050, 1056-1 ЦК України. Апелянт наголошує, що загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 68 316 грн. 08 коп. лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум, згідно із графіком платежів. Однак, боржником було здійснено часткове погашення кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, як і було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 укладеного договору. Враховуючи викладене вище, апелянт вважає, що суд першої інстанції не мав законних підстав зменшувати загальний розмір відсотків річних, розмір яких був погоджений та прийнятий сторонами укладеного договору.

В судове засідання апеляційного суду сторони справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 467676-КС-004, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 40 000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків 2,0 % у день, до 30.06.2024 року (а.с.19-23).

14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було підписано пропозицію укласти договір (оферту) №467676-КС-004, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про кредит у розмірі 40 000 грн. на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків 2,0 % у день, до 30.06.2024 (а.с.24-28).

14.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ''Бізнес Позика'' та ОСОБА_1 було підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 467676-КС-004 про надання кредиту, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про кредит у розмірі 40 000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків 2,0 % у день, до 30.06.2024 року (а.с.29-33).

Договір № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1010.

По справі встановлено, що відповідачу на номер телефону було відправлено смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-6567 для підписання паспорту споживчого кредиту, який нею підписаний.

На підтвердження укладення договору №467676-КС-004 від 14.01.2024 року, позивачем надано візуальну форму послідовності укладення даного договору, з якої вбачається, що 14.01.2024 року клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_3 , ідентифікувався та зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com/ua, ознайомився з умовами договору (а.с.42).

Згідно матеріалів справи, відповідно до Витягу з анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), відповідачем було внесено такі відомості: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , документ, що посвідчує особу ID карта номер: НОМЕР_5 виданий 7426, сума бажаного кредиту: 40 000 грн., дата отримання кредиту 14.01.2024 року, електронна адреса позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер телефону позичальника НОМЕР_6 , номер банківського рахунку НОМЕР_2 (а.с.44).

Отримання грошових коштів ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою № 37/12 від 02.12.2024 року, виданою ТОВ "Плтежі онлайн", згідно з якою, відповідач ОСОБА_1 отримала на платіжну картку № НОМЕР_2 (банк картки отримувача: PRIVATBANK) кредитні кошти у розмірі 40 000 грн., відповідно до кредитного договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року (а.с.45).

Як вбачається із відомостей, наданих АТ КБ "Приватбанк", на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с.87), яка перебувала у її користуванні, згідно з випискою за договором № б/н за період 14.01.2024 року - 09.09.2024 року (а.с.87-96).

25.03.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, відповідно до умов якої, кредит збільшився на 15 000 грн., продовжено строк кредиту на 24 тижні до 09.09.2024 року. Комісія про зміну умов договору - 2 250 грн. (а.с.36-37).

25.03.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було підписано пропозицію укласти додаткову угоду (оферта) до договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про збільшення кредиту на 15 000 грн., продовження строку кредиту на 24 тижні до 09.09.2024 року (а.с.38-39).

25.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року про надання кредиту, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про збільшення кредиту на 15 000 грн., продовження строку кредиту на 24 тижні до 09.09.2024 року (а.с.40-41).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, станом на 26.11.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 153 941 грн., яка складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 46 067 грн. 15 коп., суми прострочених платежів за процентами - 107 873 грн. 85 коп. (а.с.13-14). При цьому, згідно даного розрахунку, відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила платежі на загальну суму 73 800 грн. 70 коп., що позивачем не оспорюється.

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості, суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, і відповідач ознайомилась та погодилась з ними. При цьому, з урахуванням п.5 ч.3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суд першої інстанції зазначив, що за умовами вказаного кредитного договору, відсоткові ставки за користування кредитом є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг, сума нарахованих відсотків більше, ніж у 3 рази перевищує тіло кредиту, а отже, змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не у компенсаційний, а у каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків, є очевидно непропорційною, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч.1 статті 3 ЦК України. Суд першої інстанції прийняв до уваги, що відповідачем вже частково здійснено оплату за вказаним договором, на загальну суму 73 800 грн. 70 коп., тобто у розмірі, що перевищує вартість отриманого кредиту. Таким чином, зробивши часткову оплату, з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Як вказано судом першої інстанції у заочному рішенні від 01.04.2025 року, станом на час одержання кредиту та на час ухвалення судом рішення, в Україні все ще діє режим воєнного стану, що має вплив як на фізичних осіб, так і на суб`єктів господарювання та умови ведення ними фінансово-господарської діяльності. В цих умовах велика кількість бізнесів несуть збитки, пов`язані зі знищенням чи пошкодженням об`єктів виробництва чи торгівлі, втратою ринків та споживачів, зниженням купівельної спроможності споживачів. За таких обставин, дохідність та маржа прибутку більшості суб`єктів господарювання істотно зменшується. В цих же умовах громадяни несуть ризик втрати роботи та заробітку, і часто вимушені вдаватись до отримання кредитів чи позик із ненайвигіднішими умовами кредитування. Суд першої інстанції при цьому вказав, що враховуючи те, що сума кредиту (з урахуванням її збільшення додатковою угодою від 25.03.2024 року), складає 55 тис. грн., відповідачем фактично сплачено 73,8 тис. грн., а заявлена сума позову становить 153 941 грн., потенційна сума доходу за наданим кредитом може становити понад 172 тис. грн., що втричі перевищує розмір наданої позики. Суд першої інстанції зазначив, що у сучасних умовах, не кожний вид підприємницької діяльності, враховуючи навіть велику ризиковість фінансово-господарської діяльності в сфері надання фінансових послуг, може працювати з такою маржею дохідності. З огляду на наведене, суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважав за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості по кредиту, а саме: до 30 000 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач в добровільному порядку частково виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість повністю не погашена, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову, та відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року в розмірі 82 067 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 46 067 грн. 15 коп., заборгованість за комісією - 6 000 грн., заборгованість за відсотками - 30 000 грн. Відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1 291 грн. 14 коп.

В доводах апеляційної скарги ТОВ "Бізнес Позика" зазначає, що висновки суду першої інстанції відносно часткової відмови у стягненні із відповідача процентів за користування кредитом, базуються на хибному ототожненні процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими відповідачу позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048, 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (ч.2 статті 625 ЦК України). Апелянт вказує, що проценти за кредитним договором № 467676-КС-004 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та правилам, при цьому, штрафні санкції та проценти передбачені статтею 625 ЦК України, не нараховувались та не включені до позовних вимог. Доводи апеляційної скарги стверджують, що розрахунок заборгованості по кредитному договору № 467676-КС-004 відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає положенням статей: 1048, 1050, 1056-1 ЦК України. Апелянт наголошує, що загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 68 316 грн. 08 коп. лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум, згідно із графіком платежів. Однак, боржником було здійснено часткове погашення кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, як і було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 укладеного договору. Враховуючи викладене вище, апелянт вважає, що суд першої інстанції не мав законних підстав зменшувати загальний розмір відсотків річних, розмір яких був погоджений та прийнятий сторонами укладеного договору.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 статті 638 ЦК України).

За правилами ч.1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII (далі - Закон №675-VIII) від 03.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону №675-VIII передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей: 11, 12 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.1, ч.2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 467676-КС-004, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 40 000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків - 2,0 % у день, до 30.06.2024 року (а.с.19-23).

14.01.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було підписано пропозицію укласти договір (оферту) № 467676-КС-004 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про кредит у розмірі 40 000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків 2,0 % у день, до 30.06.2024 (а.с.24-28).

14.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ''Бізнес Позика'' та ОСОБА_1 було підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 467676-КС-004 про надання кредиту, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про кредит у розмірі 40 000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою комісії 6 000 грн., зі сплатою відсотків 2,0 % у день, до 30.06.2024 року (а.с.29-33).

За умовами даного кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 24 тижні. Процентна ставка: в день 2,00000000 фіксована. Комісія за надання кредиту 6 000 грн. Загальний розмір наданого кредиту - 40 000 грн. Термін дії договору - до 30.06.2024 року. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту - 104 040 грн. Орієнтована річна процентна ставка - 9188,53 процентів (п.2 предмету договору). Відповідно до п.3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору і розраховується у відповідному порядку. Договір № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1010.

По справі встановлено, що відповідачу на номер телефону було відправлено смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-6567 для підписання паспорту споживчого кредиту, який нею підписаний.

На підтвердження укладення договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, позивачем надано візуальну форму послідовності укладення даного договору, з якої вбачається, що 14.01.2024 року клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_3 , ідентифікувався та зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com/ua, ознайомився з умовами договору (а.с.42).

Таким чином, ОСОБА_1 ознайомилась із офертою Товариства та прийняла її умови. Відповідач акцептувала умови оферти, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-1010 (а.с.29-33), внаслідок чого, кредитний договір № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, був підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-1010 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com.

Відповідно до наявного у матеріалах справи копії витягу з анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), відповідачем внесено такі відомості: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , документ, що посвідчує особу ID карта номер: НОМЕР_5 виданий 7426, сума бажаного кредиту: 40 000 грн., дата отримання кредиту 14.01.2024 року, електронна адреса позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер телефону позичальника НОМЕР_6 , номер банківського рахунку НОМЕР_2 (а.с.44).

Отримання грошових коштів ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою № 37/12 від 02.12.2024 року, виданою ТОВ "Плтежі Онлайн", згідно з якою, відповідач ОСОБА_1 отримала на платіжну картку № НОМЕР_2 (банк картки отримувача: PRIVATBANK) кредитні кошти у розмірі 40 000 грн., відповідно до кредитного договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року (а.с.45).

Як вбачається із відомостей, наданих АТ КБ "Приватбанк", на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с.87), яка перебувала у її користуванні, згідно із випискою за договором № б/н за період 14.01.2024 року - 09.09.2024 року (а.с.87-96).

25.03.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, відповідно до умов якої кредит збільшився на 15 000 грн., продовжено строк кредиту на 24 тижні - до 09.09.2024 року. Комісія про зміну умов договору - 2 250 грн. (а.с.36-37).

25.03.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було підписано пропозицію укласти додаткову угоду (оферта) до договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про збільшення кредиту на 15 000 грн., продовження строку кредиту на 24 тижні - до 09.09.2024 року (а.с.38-39).

25.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та ОСОБА_1 було підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року про надання кредиту, із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, про збільшення кредиту на 15 000 грн., продовження строку кредиту на 24 тижні - до 09.09.2024 року (а.с.40-41).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №467676-КС-004 від 14.01.2024 року станом на 26.11.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 153 941 грн., яка складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 46 067 грн. 15 коп., суми прострочених платежів за процентами 107 873 грн. 85 коп. (а.с.13-14). При цьому, згідно даного розрахунку, відповідач, в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом, здійснила платежі на загальну суму 73 800 грн. 70 коп., і дана обставина позивачем не оспорюється.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, які є документально підтвердженими, та враховуючи, що між сторонами даного спору виникли кредитні правовідносини, і при цьому, відповідач отримала кредитні кошти, але в порядку та на умовах укладеного між сторонами спору договору, їх не повернула, апеляційний суд погоджується із доводами позовної заяви про наявність правових підстав для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованості за кредитним договором.

За даних обставин, є доведеним, що кредитний договір між позивачем та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами. Отже, даний правочин, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, при цьому, укладення даного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, провадження №61-2903св21, від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20, провадження №61-2303св21.

Апеляційний суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, які були визначені укладеним договором, при цьому, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 у повному обсязі не виконала, у передбачені у договорі строки грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. При цьому, ОСОБА_1 не зверталася до кредитора із письмовими заявами про припинення дії договору або зміни умов щодо погашення простроченої заборгованості. Апеляційний суд також враховує ту обставину, що відповідачем ОСОБА_1 було частково погашено суму заборгованості за укладеним із позивачем договором, що свідчить про визнання відповідачем договору і, відповідно, правомірність вимог позивача за даним договором.

Зменшуючи розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що нараховані позивачем відсотки значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже, змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не у компенсаційній, а у каральній, штрафній функції, і тому є очевидно непропорційним до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності і розумності, що не узгоджується із приписами Закону України "Про захист прав споживачів".

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановивши, що сума нарахованих коштів більше, ніж у три рази перевищує тіло кредиту, а отже, змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не у компенсаційний, а у каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків, є очевидно непропорційною та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п.6 ч.1 статті 3 ЦК України, суд першої інстанції застосував правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, провадження № 12-79гс19.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 року у справі №903/602/24 дійшла висновку про необхідність конкретизувати правовий висновок, викладений в її постанові від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18, провадження №12-79гс19, та зазначити, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом), не підлягає зменшенню судом.

Таким чином, суд першої інстанції, зменшуючи суму стягнутих із відповідача на користь позивача відсотків, послався на постанови Великої Палати Верховного Суду, які ухвалені не у подібних правовідносинах.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною його умовами, що свідчить про правомірність їх нарахування.

Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, апеляційний суд враховує, що судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що відповідно до ч.5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно з п.17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положения" доповнено пунктом 1 згідно із Законом N 3498-IX від 22.11.2023 року).

Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-IX визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023 року.

Згідно із приписами ч.5 статті 94 Конституції України, Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що він набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 27.12.2023 року, тобто, після набрання чинності цим Законом, то нарахування процентної ставки необхідно розраховувати у відповідності до чинного законодавства, а саме, у розмірі 1%.

Частина 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою стаття 8 доповнена згідно із Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, вказана норма набрала законної сили 24.12.2023 року, тобто, станом на час укладення позивачем договору про споживчий кредит із відповідачем ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що із врахуванням викладеного вище, вимоги заявленого позову про стягнення на користь позивача іщ відповідача заборгованості за відсотками за укладеним між сторонами договором, підлягають частковому задоволенню. При цьому, розмір вказаної заборгованості необхідно розраховувати, виходячи із встановленої приписами ч.5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування'' максимальної денної процентної ставки - 1%, за період з 14.01.2024 року по 09.09.2024 року.

Проводячи власний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 467676-КС-004 від 14.01.2024 року, із врахуванням додаткової угоди №1 до договору від 25.03.2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, згідно умов кредитного договору, враховуючи вказані вище вимоги Законодавства та умови кредитного договору, що їм не суперечать, апеляційний суд виходить із наступного.

Розмір отриманого кредиту за договором від 14.01.2024 року, становить 19 000 грн., розмір комісії сторони погодили у розмірі 6 000 грн., строк, за який необхідно проводити розрахунок складає 70 днів - з 14.01.2024 року (дата укладення договору) до 25.03.2024 року (дата укладення додаткової угоди до договору), розмір відсотків з урахуванням законодавчого обмеження становить - 28 000 грн. (40 000 х 1% х 70 = 28 000). У вказаний період ОСОБА_1 на погашення заборгованості внесено: 29.01.2024 року - 8 670 грн., 12.02.2024 року - 8 670 грн., 23.02.2024 року - 8 670 грн., 11.03.2024 року - 8 510 грн. 85 коп., 24.03.2024 року - 8 670 грн., а всього: 43 190 грн. 85 коп. За даних обставин, сума заборгованості відповідача за кредитним договором, станом на дату укладення додаткової угоди до договору від 25.03.2025 року, становить: 40 000 грн. + 6 000 грн. + 28 000 грн. - 43 190 грн. 85 коп. = 30 809 грн. 15 коп.

25.03.2024 року відповідачем було укладено додаткову угоду до договору від 14.01.2024 року, якою суму кредиту збільшено на 15 000 грн., зі сплатою разової комісії у розмірі 2 250 грн., строк дії договору від 14.01.2024 року було продовжено до 09.09.2024 року, включно. Таким чином, розмір кредитних коштів (тіло кредиту), які підлягали поверненню відповідачем, станом на дату укладення додаткової угоди - 25.03.2024 року, склав 30 809 грн. 15 коп. + 15 000 грн. = 45 809 грн. 15 коп., і саме на вказану суму підлягали нарахуванню відсотки за користування кредитом впродовж строку дії кредитного договору (з 25.03.2024 року до 09.09.2024 року (169 днів)). Розмір відсотків з урахуванням законодавчого обмеження за вказаний хронологічний період становить - 77 417 грн. 46 коп.: (45 809 грн. 15 коп. х 1% х 169 = 77 417 грн. 46 коп.). При цьому, у вказаний хронологічний період ОСОБА_1 на погашення заборгованості внесено: 25.05.2024 року - 401 грн. 63 коп., 09.04.2024 року - 10 040 грн., 24.04.2024 року - 10 076 грн. 32 коп., 08.05.2024 року - 10 091 грн. 90 коп., а всього: 30 609 грн. 85 коп., які зараховуються апеляційним судом на погашення заборгованості зі сплати комісії - 2 250 грн., та часткового погашення заборгованості за відсотками - 28 359 грн. 85 коп. За даних обставин, сума заборгованості відповідача за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 94 866 грн. 76 коп., з яких: 45 809 грн. 15 коп. - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 49 057 грн. 61 коп. - залишок непогашеної заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом.

В доводах апеляційної скарги ТОВ "Бізнес Позика" зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості за комісією у розмірі 6 000 грн., при цьому, позовна заява ТОВ "Бізнес Позика" даної позовної вимоги в собі не містить.

З даного приводу необхідно зазначити, що положеннями статті 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади (принципи) цивільного судочинства, серед яких є: змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до приписів ч.5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їх правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Правилами ч.1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, правила ЦПК України не надають суду права виходу за межі позовних вимог з власної ініціативи (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №359/4356/18, провадження №61-22792св19, від 16 вересня 2020 року у справі № 754/10844/18, провадження №61-4071св20.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та всупереч принципу диспозитивності, самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від: 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18; від 06 листопада 2019 року: у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/147-ц; від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.2-10), звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ТОВ "Бізнес Позика" просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 467676-КС-004 про надання кредиту від 14.01.2024 року в розмірі 153 941 грн., яка складається із наступного: 46 067 грн. 15 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 107 873 грн. 85 коп. - сума прострочених платежів по процентах, 0 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів за комісією. Згідно заочного рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року, позов ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 82 067 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 46 067 грн. 15 коп., заборгованість за комісією - 6 000 грн., заборгованість за відсотками - 30 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 1 291 грн. 14 коп. судового збору.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги ТОВ "Бізнес Позика" відносно того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості за комісією у розмірі 6 000 грн., і при цьому, позовна заява ТОВ "Бізнес Позика" даної позовної вимоги в собі не містить, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості за комісією в розмірі 6 000 грн. - необхідно скасувати.

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", необхідно задовольнити частково. При цьому, заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості за комісією в розмірі 6 000 грн. - скасувати.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року, в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору - необхідно змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 467676-КС-004 про надання кредиту від 14.01.2024 року в розмірі 94 866 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 76 коп., яка складається із наступного: 45 809 (сорок п`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 15 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 49 057 (сорок дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн. 61 коп. - сума прострочених платежів по процентах. У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 1 501 (одну тисячу п`ятсот одну) грн. 89 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви."

В іншій частині заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року, необхідно залишити без змін.

Приймаючи до уваги, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог поданої апеляційної скарги, і відповідно, про необхідність зміни заочного рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року, то відповідно до приписів ч.13 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд також вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки, за результатами апеляційного перегляду даної справи, вимоги заявленого "Бізнес Позика" позову задоволено апеляційним судом частково, а саме, на 62 %, то заочне рішення суду першої інстанції від 01.04.2025 року необхідно змінити. А саме, необхідно збільшити розмір судових витрат позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.1) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, пропорційно до розміру задоволених апеляційним судом позовних вимог ТОВ "Бізнес Позика", відповідно, з 1 291 грн. 14 коп. до 1 501 грн. 89 коп.

Апеляційний суд, відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" 872 грн. 06 коп., в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Розрахунок наступний: 3 633 грн. 60 коп. (сума сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.122,зворот)) х 24% (задоволено вимоги апеляційної скарги апеляційним судом) = 872 грн. 06 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" - задовольнити частково.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2025 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості за комісією в розмірі 6 000 грн. - скасувати.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2025 року, в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору - змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 467676-КС-004 про надання кредиту від 14.01.2024 року в розмірі 94 866 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 76 коп., яка складається із наступного: 45 809 (сорок п`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 15 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 49 057 (сорок дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн. 61 коп. - сума прострочених платежів по процентах. У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 1 501 (одну тисячу п`ятсот одну) грн. 89 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви."

В іншій частині заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2025 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 872 (вісімсот сімдесят дві) грн. 06 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 19.12.2025 року.

Головуючий: Судді: