Справа №333/2033/25
Провадження №2/333/2347/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/2033/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

07 березня 2025 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД», ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа ОСОБА_2 . Позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.05.2025 року, просив суд стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 суму матеріальних збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 16176 гривень 23 копійки, стягнути з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» на користь ОСОБА_1 15000 гривень моральної шкоди, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які на час подачі позову складають 5484 гривень за проведення експертного дослідження, 15000 гривень за надання правничої допомоги та сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 07.10.2024 року, о 16 год. 15 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників руху, здійснював рух заднім ходом, не звернувшись за допомогою інших осіб, на автостоянці «Епіцентр» автошляху М05 «Київ-Одеса» 14 км, скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.10.9, 2.3б ПДР України. Вказані обставини встановлені постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2025 року по справі №369/20188/24, що набрала законної сили 17.01.2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить позивачу ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної події була застрахована полісом № 218475557, страхової компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА», що діяв в період з 21.12.2023 року по 20.12.2024 року, лімітом за шкоду, заподіяну майну, 160000 гривень та розміром франшизи 0 гривень. Автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був оглянутий представником страховика та на підставі ремонтної калькуляції №19805 від 22.10.2024 року позивачу сплачено страхове відшкодування 04.11.2024 року в розмірі 33891,87 гривень. Узгодження вказаної суми страхового відшкодування з позивачем не здійснювалось. Відповідно до висновку експерта № 03/12 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 30.12.2024 року, виконаної на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювальних робіт автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження складає 50038,10 гривень, величина втрати товарної вартості КТЗ складає 6989,72 гривень. Вартість послуг експерта складає 5484 гривень. ОСОБА_2 на момент ДТП виконував свої трудові обов`язки, тому роботодавець ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» відповідальний за завдану його працівником матеріальну та моральну шкоду. Таким чином, матеріальний збиток, що залишився не відшкодований з боку страховика ПАТ «HACK «ОРАНТА» становить 16176,23 гривень та відповідно з боку ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» 6989,72 гривень (розмір втрати товарної вартості). У сукупності всі зазначені факти завдали позивачу значних душевних переживань та страждань, так як дуже значний термін часу він не має змоги використовувати пошкоджений автомобіль за призначенням, для потреб родини, чим був дуже пригнічений. Негідна поведінка водія ОСОБА_2 , що проявилась у завданні шкоди, керуючи засобом підвищеної небезпеки, та намагання ухилитись від добровільного відшкодування завданої шкоди, викликали в позивача стан пригнічення, тривалий погіршений настрій, дратівливість. Позивач вважає, що розумним, виваженим і справедливим буде визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 гривень і просить стягнути її з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД». 11.04.2025 року представником відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» добровільно сплачено величину втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 6989,72 гривень.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розпочато підготовче провадження у справі і призначено підготовче засідання.

14 квітня 2025 року від представника відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» як власника наземного транспортного засобу «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА». Виплату позивачеві страхового відшкодування у зв`язку зі шкодою, заподіяною транспортному засобу «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було здійснено ПАТ «HACK «ОРАНТА» 04.11.2024 року, тобто всього лише через 28 днів після ДТП. Про свою незгоду з розміром виплаченого страхового відшкодування позивач ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» не попереджав, для участі в огляді транспортного засобу, який проводив судовий експерт Новоселецький В.А. 14.12.2024 року представник ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» не викликався. З висновком експерта №03/12, складеним 30.12.2024 року, сторона позивача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» не ознайомлювала. Заходи досудового врегулювання спору у справі не вживались, вимога про виплату суми втрати товарної вартості позивачем до подання позовної заяви не заявлялась. Про існування і зміст вказаного висновку експерта ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» довідалось у день отримання позовної заяви. Дізнавшись про те, що згідно з висновком експерта у складі матеріальної шкоди, заподіяної транспортному засобу позивача, визначено втрату товарної вартості в сумі 6989,72 гривень, ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» 11.04.2025 року (тобто всього через 1 день) добровільно здійснило виплату позивачеві величини втрати товарної вартості. Жодне з пошкоджень транспортного засобу не перешкоджає його експлуатації до виконання ремонтних робіт. Таким чином, не може йти мови про неможливість використання транспортного засобу позивача, не кажучи вже про «дуже значний термін часу», враховуючи, що страхове відшкодування було виплачене менш як через місяць після ДТП. Постановою суду у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що водій ОСОБА_2 вчинив адміністративний проступок з необережності у вигляді недбалості, адже він не передбачав можливості настання шкідливих наслідків свого вчинку, хоч повинен був і міг їх передбачити. Позивач не навів жодних доказів спроб водія ОСОБА_2 ухилитись від добровільного відшкодування завданої шкоди. В момент ДТП ОСОБА_2 виконував трудові обов`язки як найманий працівник ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД». Обов`язок ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» відшкодувати шкоду, завдану його працівником внаслідок ДТП, виникає лише за умови недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди. Недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди можна встановити тільки за результатами експертного дослідження, про яке позивач відповідачів не повідомляв, а ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» дізналося про експертизу лише після отримання позовної заяви та доданих до неї документів. Причому відшкодування матеріальної шкоди було здійснене добровільно і невідкладно після отримання вказаної інформації. Також представник позивача просив зменшити розмір стягуваних з відповідачів витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000,00 гривень (а.с.104-109).

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2025 року провадження по цивільній справі №333/2033/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД», ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа ОСОБА_2 , закрито в частині позовних вимог до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди та затвердження її судом.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2025 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву щодо проведення судового засідання за їх відсутності. У попередніх судових засіданнях позивач і його представник позовні вимоги до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД», будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, скористався своїм правом на надання відзиву.

Суд, заслухавши пояснення позивача і його представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 07.10.2024 року, о 16 год. 15 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників руху, здійснював рух заднім ходом, не звернувшись за допомогою інших осіб, на автостоянці «Епіцентр» автошляху М05 «Київ-Одеса» 14 км, скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2025 року по справі №369/20188/24, що набрала законної сили 17.01.2025 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с.14).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, наявність вини в діях ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.10.2024 року, додатковому доказуванню не підлягає.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної події була застрахована полісом № 218475557, страхової компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА», що діяв в період з 21.12.2023 року по 20.12.2024 року, лімітом за шкоду, заподіяну майну, 160000 гривень та розміром франшизи 0 гривень (а.с.43).

На підставі ремонтної калькуляції №19805 від 22.10.2024 року позивачу сплачено страхове відшкодування 04.11.2024 року в розмірі 33891,87 гривень (а.с.42, 44).

Відповідно до висновку експерта № 03/12 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 30.12.2024 року, виконаної на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювальних робіт автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження складає 50038,10 гривень, величина втрати товарної вартості КТЗ складає 6989,72 гривень (а.с.17-34). Вартість послуг експерта складає 5484 гривень (а.с.35-37).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18) дійшла висновку, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Суд, встановивши, що ОСОБА_2 , який керував при скоєнні ДТП транспортним засобом «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебував у трудових відносинах з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» працював на посаді водія та виконував свої службові обов`язки, дійшов висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди слід покласти на роботодавця в силу положень частини першої статті 1172 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, беручи до уваги обставини справи, встановлені під час перегляду справи, ступінь нанесених позивачу збитків, ймовірну глибину його душевних страждань, спосіб заподіяння втрат немайнового характеру, а також засади розумності, співмірності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди 3000,00 грн. буде достатнім для компенсації позивачу негативних наслідків морального характеру і відповідатиме принципам розумності і справедливості.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди грошима у розмірі 1211,20 гривень, як передбачено ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди грошима на суму 3000,00 гривень, що становить 20% від заявленої суми у розмірі 15000,00 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 242,24 гривень судових витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Майоровим С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 8 від 22.01.2025 року (а.с.50-55).

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 року (а.с.60), за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 15000,00 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордеру №8 від 03.03.2025 року (а.с.59), ордер на надання правничої допомоги (а.с.56).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.

Досліджуючи акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 року суд враховує, що включення до складу наданих адвокатом послуг таких як підготовка та збір матеріалів щодо позовної заяви, підготовка та участь у судовому розгляді, а також робота з документами не можуть бути виділені в окремі види послуг, оскільки є складовими складення позовної заяви, є обов`язковою передумовою здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зазначив, що «…надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною…».

Суд також враховує, що первинно позовна заява була подана до суду до двох відповідачів, з одним з яких позивач в ході розгляду справи уклав мирову угоду, яка була затверджена судом, тому, керуючись принципами справедливості і верховенства права, зважаючи на заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що підтвердженими належними та достатніми доказами є понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у даній справі на суму 3000,00 гривень.

При цьому, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті виконаних робіт до договору про надання правової допомоги, а також засад розумності, справедливості та співмірності, зважаючи на те, що вимога про відшкодування моральної шкоди грошима підлягає частковому задоволенню (на 20 %) суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 600,00 гривень (20 % від 3000,00 грн.) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також позивач просив стягнути з відповідачів вартість експертного дослідження у розмірі 5484,00 гривень (а.с.35-36). Відповідач ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» не заперечував щодо зазначених судових витрат. Первинно позивач просив суд стягнути з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» на користь ОСОБА_1 6989,72 гривні матеріальних збитків, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що становить 30,17 % від ціни позову в частині стягнення матеріальних збитків. 11.04.2025 року представником відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» добровільно сплачено величину втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 6989,72 гривень, у зв`язку з чим позивачем було зменшено позовні вимоги (а.с.129-130). Таким чином, з відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» на користь позивача підлягає стягненню вартість експертного дослідження у розмірі 1654,52 гривень (30,17 % від 5484,00 гривень).

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.10-13, 77-80, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТАКВАБУД» (, м.Запоріжжя, вул.Андрія Гайдая, буд.18) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТАКВАБУД» (, м.Запоріжжя, вул.Андрія Гайдая, буд.18) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривень 24 копійки, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков